Справа № 467/366/26
Провадження № 2-а/484/56/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого – судді Панькова Д.А.
секретаря судового засідання – Заволенковської Д.П.
за участю позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Уколова М.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
У С Т А Н О В И В : 
18.03.2026 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11.03.2026 року інспектором СРПП відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, лейтенантом поліції Третяком О.О. було винесено постанову про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425грн.
Вважає цю постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.
Відповідно до постанови, він 11.03.2026року о 10 год. 30 хв. год. на сполученій дорозі між с. Костянтинівка та село Панкратове керував службовим автомобілем марки Fiat DUСATO н.з. НОМЕР_1 , та не пред`явив на вимогу працівників поліції документи зазначені в п.п.2.1а, 2.1б, 2.1г ПДР України, чим порушив п.п. 2.4 ПДР України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування ТЗ особою яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільних прав власників наземних ТЗ.
Вважає дану постанову протиправною та такою, що винесена формально, без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з огляду те, що 11.03.2026 р, у проміжок часу 10-11 год. автомобіль яким він керував був зупинений поліцейськими, на сполученій дорозі між с.Костянтинівка та село Панкратове Вознесенського району Миколаївської області.
Поліцейські висловили вимогу пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Він не надав документів і висловив прохання пояснити йому причину зупинення транспортного засобу, та причину перевірки документів, а також попросив показати їх свої документи та представитись, але поліцейські відмовились.
Він заперечив вчинення будь-якого правопорушення, а документи пообіцяв пред`явити після початку розгляду справи. У ході розмови з поліцейським він заявив клопотання про ознайомлення з доказами правопорушення, у вчиненні якого він підозрювався. У відповідь поліцейський повідомив мені, що він сам буде приймати рішення розглядати йому справу з винесенням постанови, якщо буде вважати це за необхідне, а докази порушення Правил дорожнього руху він не буде наразі надавати для огляду.
Стосовно причини зупинення транспортного засобу поліцейський почав називати йому номери статей Закону України про Поліцію, а на його прохання пояснити їх повідомив, що він не зобов`язаний повторюватися.
А щодо причини перевірки документів взагалі не повідомив причину застосування до нього такого превентивного заходу у відповідності до вимог чинного законодавства.
Далі повідомили що він затриманий, наділи на руки кайданки та повезли до Відділення Поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, Південноукраїнська, де він показав документи які в нього були.
Кайданки при адміністративному затриманні застосовуються виключно як захід фізичного впливу, коли інші заходи вичерпано, або є пряма загроза. Основні підстави включають: спробу втечі, активний опір поліцейському, загрозу для самого затриманого або оточуючих, а також під час
Застосування кайданок без відповідних підстав є перевищенням службових повноважень. Під час складання протоколу, якщо особа поводиться спокійно, застосування спецзасобів не є необхідним.
В його випадку він поводився спокійно, не тікав, не чинив опору поліцейському, не створював загрози для оточуючих, яких на трасі взагалі не було.
Вказує, що не винний у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП і докази вчинення відсутні, а обвинувачення ґрунтується на припущеннях. Протоколи про адміністративні правопорушення не складалися, не роз`яснили йому його права, та не повідомили родичів (ст. 261 КУпАП), що є порушенням процедури. Також, затримання супроводжувалося незаконним доглядом речей.
На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.
Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити вказуючи, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки постанова серія ЕНА № 6810765 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, винесена інспектором СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Третяком О.О., якому у відповідно до чинного законодавства та посадових інструкцій надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Так, 11.03.2026 під час добового чергування у складі наряду СРПП ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в. Миколаївській області лейтенанту поліції Третяку О., приблизно о 10 год. 33 хв. надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громади про те, що того ж дня в Миколаївській області на сполучній дорозі між с. Костянтинівка та с. Панкратове помічений транспортний засіб FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого, в порушення п. 31.4.3.а ПДР України, була технічна несправність зовнішніх світлових приладів, а саме розбитий правий габаритний вогонь. Вказаний транспортний засіб був зупинений на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» працівники поліції зупинили вказаний транспортний засіб. 
Під час перевірки водієві було запропоновано, на підставі п. 2.4 та 2.1 ПДР України, надати документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, чинний страховий поліс. У зв`язку з відмовою водія надати документи та взагалі назвати себе для встановлення особи та подальшого оформлення постанови про адміністративне правопорушення до водія був застосований адміністративний арешт. В подальшому, було встановленно, що водієм транспортного засібу FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 . 
Із відеозаписів «Факт керування ТЗ та технічна несправність» та «Факт керування» вбачається, що правий габаритний вогонь не працює та взагалі розбитий, що порушує вимоги ПДР України. Виходячи з наведеного, підставою для зупинення транспортного засобу була ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме порушення ОСОБА_1 п. 34.4.3 ПДР України.
На відеозаписах чітко видно, що працівники поліції представилися та надали свої службові посвідчення, більш того поліцейськими було роз`яснено положення 2.4 та 2.1 та повідомлено про притягнення водія до адміністративної відповідальності у зв`язку з розбитим правим габаритним вогнем. Також зафіксована була повторна вимога до водієві щодо пред`явлення документів ознайомлення з правами ст. 268 КУпАП та повторно зазначено, що зупинено водія у зв`язку з порушенням ПДР України.
Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі поліцейського, та не заперечується й Позивачем у своїй позовній заяві, останній не надав документи передбачені у п. 2.1 ПДР України для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Судом встановлено, що інспектором СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Третяком О.О., винесена постанова серії ЕНА № 6810765 від 11.03.2026 згідно якої 11.03.2026 року о 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 на сполученій дорозі між смт. Костянтинівка та с. Панкратове керував автомобілем марки FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не пред`явив на вимогу працівників поліції документи зазначені в п.п.2.1а, 2.1б, 2.1г ПДР України, чим порушив п.п. 2.4 ПДР України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування ТЗ особою яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільних прав власників наземних ТЗ, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн.
В позовній заяві та в судовому засіданні позивач вказув, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що винесена формально, без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, працівники поліції не пояснили йому причину зупинки та перевірки документів, не показали свої документи та не представились, не ознайомили з доказами правопорушення
Однак, дані твердження позивача не відповідають дійсності виходячи з наступного.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. 
Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
При цьому, в матеріалах справи наявна копія оскаржуваної постанови серії ЕНА № 6810765 від 11.03.2026, зміст якої повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, в ній зазначено: найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 1.3. та п. 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. «а,б,ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Згідно до п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Також, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що водій механічного транспортного засобу повинен, в будь – якому випадку, повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки вказані документи. 
Частина 1 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
При цьому, в позовній заяві позивач особисто підтверджує факт керування автомобілем FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_1 в день та час, зазначені в оскаржуваній постанові та вказує, що дійсно не надав працівникам поліції, на їх вимогу, документи, передбачені п.п. «а,б,ґ» п. 2.1 ПДР України, тобто фактично підтвердив вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Більш того, з оглянутих судом відеозаписів, зроблених працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 вбачається, що останній керував транспортним засобом та був зупинений працівником поліції. Після чого, працівники поліції, на вимогу ОСОБА_1 , представились, показали свої службові посвідчення, роз`яснили останнього причину зупинки та суть скоєного правопорушення та попросили ОСОБА_1 пред`явити документи, зазначені в п.п. «а,б,ґ» п. 2.1 ПДР, а саме посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак останній жодних документів не надав та почав казати, щоб працівники поліції знову роз`яснили йому причину зупинки та на якій підставі він повинен пред`являти свої документи. Після чого, працівниками поліції повторно було роз`яснено ОСОБА_1 причину зупинки та суть скоєного правопорушення та неодноразово висловлювалась вимога пред`явити документи, зазначені в п.п. «а, б, ґ» п. 2.1 ПДР, яку останній ігнорував та документи не пред`являв. Також, працівники поліції роз`яснили водію його права та повідомили, що у разі відмови пред`явити документи, він буде затриманий, відносно нього будуть застосовані спецзасоби та його буде доставлено до відділення поліції для встановлення його особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак вказаних документів ОСОБА_1 на місці зупинки так і не пред`явив.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова інспектора СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Третяка О.О., серії ЕНА № 6810765 від 11.03.2026 є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5, м. Миколаїв, код ЄДРПОУ: 40108735) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 6810765 від 11.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата виготовлення повного тексту рішення – 28.04.2026 року.

Суддя: