Справа № 344/12119/25 
Провадження № 2/344/787/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого – судді Татарінової О.А.,
секретаря Гарасимів А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення графіку побачень,- 
В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення графіку побачень. В обґрунтування позову зазначила, що 07 лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу є донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 липня 2022 року шлюб між подружжям був розірваний. Під час розірвання шлюбу питання місця проживання дитини не вирішувалося. Після повномасштабного вторгнення військ Росії в Україну з березня 2022 року по червень 2022 року позивачка разом з донькою ОСОБА_4 , мамою та сестрою проживали у Республіці Польща. В Україну позивачка повернулася в червні 2022 року. Після повернення з Польщі, ОСОБА_1 шукала роботу і 19 червня 2022 року влаштувалася на посаду менеджера з торгівлі. По роботі ОСОБА_1 мала постійно їздити по Івано-Франківській області. Тому, переговоривши з батьком дитини вони за взаємною згодою вирішили, що донька з понеділка по четвер буде жити з батьком, а з п`ятниці по неділю з мамою. 
Доказом того, що сторони дійшли згоди щодо проживання дитини є те, що ніхто з батьків не подавав до суду позов про стягнення аліментів. 
Проблем з проживанням дитини не було до осені 2024 року, дитина жила як в мами так і в тата. У вересні 2024 року коли дитина була в батька вона їй написала на вайбер, що тато все заблокував і вона неможе додзвонитися і попросила її приїхати, тому що нехоче бути з батьком. 
Коли ОСОБА_1 приїхала батько не випустив дитину до неї. Коли ОСОБА_1 пізніше знову приїхала то дитина сказала їй, що не може більше жити з позивачкою, бо хоче щоб тато був «живий». З цього часу батько почав вчиняти їй перешкоди у спілкуванні з дитиною. 
11 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про сприяння у забезпеченні спілкування з дитиною. Їй було обіцяно, що з батьком буде проведена розмова про недопущення подальшого перешкоджання у спілкуванні матері і дитини.
З часу коли дитина стала проживати виключно з батьком, вона стала дуже закомплексованою, закритою, боїться самостійно приймати рішення без погодження з батьком. Так, на день народження доньки позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2 взяла її до себе додому. Все було добре, були гості, її батьки, прабаба і прадід, сестра, тітка з дітьми і хресний тато ОСОБА_5 . Декілька годин дитина веселилася, з всіма спілкувалася. Потім подзвонив батько і поведінка дитини різко змінилася. Дитина почала збиратися додому до батька, відмовилася чекати на торт, було видно, що дитина панічно боїться батька. Ще був випадок, коли хотіла забрати дитину на святкування « ОСОБА_6 » додому. 
Коли вона зустрілася з дитиною, дитина заявила, що хоче святкувати у «Велесі». ОСОБА_1 хотіла вручити їй подарунок, сказала давай підійдемо до автомобіля заберемо подарунок. Дитина відмовилася йти з нею до автомобіля сказала, що почекає в магазині на позивачку. 
ОСОБА_1 боялася дитину залишити одну, тоді донька заявила, що подарунок їй не потрібен. Вона нічого не розуміла. 
Виявилося, що поки позивачка була з дитиною, у магазині «Велес» весь час знаходився Батько, який здійснював тотальний контроль за дитиною. Тому дитина боялася без дозволу батька вийти з магазину. 
ОСОБА_1 зверталася з заявою до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з заявою про сприяння у забезпеченні у спілкуванні з дитиною. Однак її звернення позитивного результату не надало, батько продовжував вчиняти їй перешкоди у спілкуванні з дитиною і тому вона вимушена була звернутися з заявою до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення порядку її у часті у виховані дитини. 
Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 р. № 341 встановлено порядок її участі у виховані дитини. 
Вказано на неприпустимість вчинення перешкод у її спілкуванні з дитиною. Позивачка постійно підтримує зв`язок з дитиною в месенджерах та по телефону. Цікавиться як у неї справи у школі, як її друзі, як урок пройшов, де вона гуляє, чи її щось турбує. Коли дитина одна, то може по телефону розмовляти з ОСОБА_1 годину, якщо приходить тато то розмова різко припиняється зі словами «тато прийшов, не можу більше говорити, все па па».
На прохання позивачки зустрітися на вихідних, чи при будь-якій можливості у будні донька часто говорить, що не може. Якось дитина пішла сама гуляти і написала ОСОБА_1 , що має можливість зустрітися з нею. ОСОБА_1 все кинула і поїхала до неї, вони довго спілкувалися, на її пропозицію підвести її до квартира тата дитина різко відмовила, тому що тато знав, що вона гуляє сама, тато не схвалює зустрічі дитини з позивачкою. 
Позивачкою зазначається, що вона цікавиться її справами в школі, підтримує зв`язок з класним керівником, встановила мобільний додаток «Єдина школа» тому в курсі у всіх її шкільних справах, приходить на батьківські збори. 
З 06.06.2025 року по 08.06.2025 року позивачка організувала відпочинок з дитиною в ОСОБА_7 . Вихідні пройшли чудово, донька була в захваті. 
09 червня ОСОБА_1 розмовляла з нею по телефону, дитина була привітна та спокійною. Однак з 10 червня дитина відмовляється з позивачкою спілкуватися, на повідомлення не реагує, хамить, дзвінки збиває. 
З 15.06. по 24.06.2025 року телефон позивачки в дитини був заблокований. В зв`язку з тим, що вона не може додзвонитися до доньки, ОСОБА_1 написала до її батька щоб він забезпечив їй зустріч з дитиною згідно встановленого графіку. 
На, що батько відповів, що дитина відпочиває в горах, на її питання з ким дитина відпочиває він не відповідає. 
Причиною цього всього є поведінка батька який ігнорує Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 р. № 341 не сприяє щоб позивачка бачилися з дитиною. Батько маніпулює дитиною, використовує дитину в своїх цілях з метою виїзду з дитиною за кордон. 
Батько, ОСОБА_2 , військовозобов`язаний, в період дії військового стану перетин державного кордону чоловіками віком від 18 до 60 років є обмеженим.
Тому батько звернувся з позовом до суду про встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини. 
Відповідно до позовної заяви встановлення факту самостійного проживання необхідно для зміни реєстрації проживання дитини та безперешкодного виїзду за кордон. 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29 cерпня 2024 року відкрито провадження у справі № 344/15607/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання та встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини. 
Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надала висновок до суду в якому виходячи з інтересів дитини вважає за доцільне відмовити у визначенні місця проживання дитини ОСОБА_3 виходячи з відсутністю спору між батьками. 
Для вирішення справи № 344/15607/24 у свою користь батько вчиняє всі дії з метою довести, що ОСОБА_1 погана мама, що не цікавиться дитиною, настроює дитину проти неї. 
Позивачкою зазначається, що вона дуже любить свою доньку, бажає опікуватися нею приймати участь у її виховані, однак батько ОСОБА_2 перешкоджає їй в цьому, налаштовує дитину проти неї, орган опіки і піклування не може вплинути на поведінку батька, тому іншого способу захисту її права на прийняття участі у вихованні дитини як звернення до суду у неї немає.
Батько вчиняє ОСОБА_2 перешкоди у побаченні з донькою, що порушує її права як матері, що передбачені ст. 141, 153, 157 Сімейного Кодексу, а саме право на особисте спілкування з донькою. Такі дії батька порушують право дитини на нормальний духовний розвиток та розвиток особистості, оскільки нормальним розвитком є такий, в якому беруть участь обоє батьків, якщо інше не встановлено судом. 
Хоча ОСОБА_2 проживає окремо від своєї дитини, вона також має право на особисте спілкування з нею. Батько не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, адже її спілкування відбувається в інтересах дитини. 
ОСОБА_2 вважає, емоційний контакт дитини з мамою має переважати над інтересами батька обмежити дитину від зустрічей зі позивачкою, щоби це використати в іншій судовій справі у своїх інтересах. Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом визначення ОСОБА_1 участі у вихованні та спілкуванні із донькою у вигляді побачень, а саме: перша та третя субота з 13 год 00 хв до 18 год 00 хв, друга та четверта неділя з 14 год 00 хв до 19 год 00 хв; усі релігійні свята, а саме: Різвдо Христове, Пасха Христова, Трійця, Покрова Пресвятої Богородиці, Новий Рік з 14 год 00 хв до 22 год 00 хв; дні народження дитини ОСОБА_3 , мами ОСОБА_1 , бабусі ОСОБА_8 , дідуся ОСОБА_9 з 14 год 00 хв до 22 год 00 хв. Забезпечити безперешкодне спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за допомогою телефонного, електронного та інших засобів зв`язку. Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти особисто ОСОБА_1 про зміну фактичного місця проживання ОСОБА_3 навчання, поїздки на відпочинок, виїзд дитини за межі Івано-Франківська більше ніж на один день, виїзд закордон за 10 днів до настання таких обставин. Судовий збір та витрати на правову допомогу покласти на відповідача.
Позивач та представник позивача в судовом засіданні вимоги позову підтримали та просили суд позов задовольнити.
Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи – Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок ООП.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 . Разом проживають 2 роки. З ОСОБА_11 у неї дружні відносини. ОСОБА_2 не перешкоджає зустрічам ОСОБА_11 з матір`ю, ОСОБА_11 не хоче бачитись з мамою. ОСОБА_11 сама заблокувала маму в телефоні. ОСОБА_11 свариться з мамою, не хоче спілкуватись, бо не хоче конфліктів. Відбуваються розмови з дитиною, тато каже, що мама телефонувала, бо хоче з нею бачитись. Тато говорить ОСОБА_11 , щоб вона зателефонувала мамі і домовилась про зустріч. 
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона з народження проводить час з онукою ОСОБА_4 . Виховували її. Весь час начання онука проводить з нею час, вона готує з онукою домашні завдання, забирає її разом із чоловіком зі школи. Не бачила, що ОСОБА_2 перешкоджав у спілкуванні ОСОБА_11 з ОСОБА_1 . Проживати з батьком було рішення дитини. Вона неодноразово чула спілкування дитини з мамою. Відомо, що з 30.11.2024 року дитина не спілкується з мамою. Такі відносини з мамою, через нерозуміння думки дитини. 
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що була на причасті в Соломії, коли їй було 10 років. Вона подарувала їй кулончик. З внучкою не бачиться, сказали, що не дають. Позивач останній раз бачилась з дитиною в липні. В 2025 році вона останній раз бачилась з внучкою, були у Велесі, ходили в кафе. Вона писала на телефоні повідомлення на день народження. Проблеми у спілкуванні почались у вересні 2024 року. Зі слів позивача їй відомо, що ОСОБА_11 казала, що зараз мусить жити з батьком, щоб його не забрали на війну. У 2022 році в травні приїхали з Польщі. Дитина жила тиждень в мами, тиждень в батька до вересня 2024 року. ОСОБА_1 зверталась до поліції щодо перешкод у побаченні з дитиною. ОСОБА_2 казав, що ОСОБА_11 не хоче бачитись з мамою. 
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він разом із своєю сім`єю, ОСОБА_14 та її донькою ОСОБА_11 відпочивали в Закарпаття та святкували день народження Соломії. ОСОБА_15 має нормальні стосунки з донькою.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно Серія НОМЕР_1 від 19.10.2024 року (а.с.20). 
26.08.2024 року ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання ОСОБА_3 та встановлення факту самостійного утримання та виховання ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3 (а.с.9-13).
Із копії талону повідомлення єдиного обліку №32248 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до Івано-Франківського ВП про те, що колишній чоловік не дає бачитись з дитиною та не виходить на зв`язок (а.с.29). 
11.11.2024 року ОСОБА_1 зверталась до Служби у справах дітей із заявою про сприяння у забезпеченні спілкування з дитиною ОСОБА_3 (а.с.15). 
З психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин ОСОБА_3 від 17.12.2024 року, складеної ТзОВ Центр психологічної допомоги «Серденько» вбачається, що за результатами діагностики стосунків у родині було визначено: питання родини пов`язано з негативними переживаннями; наявні негативні стосунки з мамою; наявні довірчі та значущі стосунки із батьком. Дівчинка не проти спілкуватись із мамою, але не дуже часто та не хоче проживати з мамою. ОСОБА_16 стосунків з мамою є тригерною для дитини, наявні неприємні переживання, пов`язані із матір`ю. Наявне бажання дитини проживати із батьком. 
До складу родини ОСОБА_11 відносить себе, тата і дівчину батька. Наявна потреба у висловленні емоцій та переживань, пов`язаних з родиною. Наявна тривога пов`язана з ситуацією в сім`ї. Стосунки з мамою не є сильно довірчими, відсутня турбота від мами, захист, бажання наслідувати та потреба у пораді, зі слів дитини. Стосунки із батьком є емоційно близькими, наявна допомога та підтримка, взаєморозуміння.
Про біологічну маму дівчинка повідомила: наявні часті конфлікти та приниження зі сторони мами. Описуючи маму, говорить що її характер «такий собі», наявний негативний образ мами, неможливість безконфліктно знаходитись довго разом. ОСОБА_11 розповіла, що мама у гніві може кидати різними предметами. Є кілька приємних спогадів про перебування з мамою. ОСОБА_11 розповіла, що мама часто вживає алкоголь - тоді у них стосунки погіршуються ще більше. Дівчинка говорить що хотіла б щоб мама не пила. Наявні негативні стосунки з бабусею по лінії матері.
Дівчинка говорить, що бабуся наговорює на батька. ОСОБА_11 каже, що не хоче спілкуватись з родиною по лінії матері. ОСОБА_11 також розповідає, що ні мама, ні родина з її боку, не цікавилась нею, інтересами, шкільними стосунками, досягненнями. ОСОБА_11 каже що в неї не запитують.
Також, ОСОБА_11 розповіла про ситуацію про день народження. Сказала, що мати не виконала свою обіцянку щодо святкування, та запросила багатьох родичів, з якими ОСОБА_11 має не досить гарні стосунки. Дівчинка повідомляє про психологічний тиск зі сторони матері та присутніх родичів стосовно сприйняття батька, стосовно того що ОСОБА_11 може поїхати додому до батька. У дитини наявна думка що мама могла закрити її в кімнаті на ключ.
За методикою «Дерево» було визначено гарне сприйняття стосунків з дівчиною батька ОСОБА_17 . ОСОБА_11 вказує також, що може обговорювати з ОСОБА_17 усе в чому має потребу. Сприйняття батька як допомагаючого, позитивне, наявне ототожнювання свого персонажа з персонажем батька, що вказує на сильний емоційний зв`язок. Сприйняття матері негативне.
Додатково було визначено, що зі сторони батька, відсутня заборона до спілкування ОСОБА_11 з татом. Ставлення дитини до матері та сім`ї по лінії мами сформовано на основі сумісного досвіду взаємодії з матір`ю та поведінкою мами. 
За результатами діагностики індивідуальних особливостей і почуттів було встановлено: актуальний психоемоційний стан дитини є помірно стійкий; наявні негативні переживання пов`язані з мамою. Притаманна імпульсивність, можуть спостерігатись агресивні реакції, гнів. ОСОБА_18 здебільшого піднессний.
ОСОБА_11 повідомила, що має такі способи самодопомоги: побути наодинці, зайнятись творчою діяльністю. Говорить, що є запальна і швидко відходить.
Самоставлення позитивне наявна самовпевненість Соціальна адаптація нормальна. За методикою «Дерево» було визначено орієнтацію на допомогу іншим; та на дружні стосунки.
Про власне самопочуття говорить, що спить добре останнім часом, через школу не нервується, нав`язливі думки за словами дитини відсутні. Буває іноді що сняться кошмари. На психосоматичних проявах при зустрічах з мамою дитина не акцентувала. 
За результатами діагностичного дослідження станом на 17.12.2024 можна зробити такі висновки: актуальний психоемоційний стан дитини є помірно стійким. Стосунки з батьком є довірчими, значущими та позитивно сприймаються дитиною. Наявне бажання дитини проживати із батьком. Відсутнє обмеження зі сторони батька щодо спілкування із матір`ю дівчинки.
Стосунки дитини з мамою є конфліктними та наявні негативний досвід стосунків із матір`ю. Дівчинка розповідає, що мати вживає алкоголь, у них з мамою постійно наявні сварки. Наявна психологічна маніпуляція дитиною щодо сприйняття батька, зі сторони мами та родичів по лінії матері (а.с.70-74).
З копії витягу з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.02.2025 року п.23 вбачається, що ОСОБА_19 звернувся до ОСОБА_3 із проханням висловити свою думку з даного питання. ОСОБА_3 відповіла, що «… я прийшла, щоб відстояти свою думку жити в тата». Ухвалено: рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради відмовити у визначенні місця проживання ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю спору між батьками (а.с. 93-98). 
З копії витягу з протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.02.2025 року п.24 вбачається, що ОСОБА_19 запитав у матері чому вона не поспілкувалась із донечкою та чи визнає вона обов`язки батька щодо дитини. Мати ОСОБА_20 відповіла, що «.. я писала, але вона сховалась. Я не хотіла лишніх хвилювань. Свої обов`язки визнаю». ОСОБА_19 запитав у батька чи визнає він обов`язки матері до дитини. Батько відповів, що визнає. Ухвалено: рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : перша та третя субота місяця (з 13 год 00 хв до 18:00 год 00 хв), друга та четверта неділя (з 14 год 00 хв до 19 год 00 хв), з урахуванням стану здоров`я та розпорядку дня дитини; інші святкові дні - за домовленістю з батьком дитини, з урахуванням стану здоров`я, розпорядку дня дитини. Вказати батькам: ОСОБА_1 - на необхідність дотримання порядку участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 - на неприпустимість вчинення перешкод матері ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.93-105).
17.03.2025 року ОСОБА_2 звертався до Начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та повідомляв факт неналежного виконання матір`ю дитини своїх батьківських обов`язків, відсутності проактивних дій щодо зустрічей і спілкування з донькою, та ігнорування рекомендацій Служби у справах дітей (а.с.107-108). 
Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 року №341 вирішено встановити ОСОБА_1 такий порядок участі у вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : перша та третя субота з 13.00 год. до 18.00 год., друга та четверта неділя з 14.00 год. до 19.00 год. з урахуванням стану здоров`я та розпорядку для дитини; інші святкові дні за домовленістю з батьком дитини з урахуванням стану здоров`я, розпорядку дня дитини. Вказати батькам: ОСОБА_1 на необхідність дотримання порядку участі у вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 на неприпустимість вчинення перешкод матері ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).
Як вбачається з копії протоколу бесіди із дитиною, складеного працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.07.2025 року бесіду проведено з малолітньою ОСОБА_3 та з`ясовано думку щодо зустрічей матері ОСОБА_1 з донькою. ОСОБА_21 проведено в присутності батька дитини ОСОБА_2 .
Із зазначеного протоколу встановлено, що ОСОБА_11 повідомила, що не бажає зустрічатись з мамою, не хоче проводити з нею час, тато ОСОБА_22 не перешкоджає та не заперечує, щоб вона бачилась з мамою, проте дівчинка сама не хоче цього. Щодо відпочинку в ОСОБА_7 , ОСОБА_11 пояснює, що мама ображалася на неї через відмову сфотографуватися, була такою, як раніше у дитинстві. Зі слів ОСОБА_11 мама вживає алкоголь і дівчинці це не подобається. Дівчинка повідомляє, що блокувала контакти мами в телефоні. В соціальних мережах не блокувала, проте мама в соціальні мережі доньці не писала. ОСОБА_11 повідомила, що не любить маму. Дитина повідомила, що не проти, щоб тато надав скріншоти її телефонних переписок з мамою (а.с.88). 
21.07.2025 року інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відібрано пояснення в ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_3 проживає із батьком та його дівчиною. 04.07.2025 року їй від матері жодних телефонних дзвінків та смс повідомлень різного роду інтернет додатків не приходило. З 01.07.2025 року по 07.07.2025 року вона перебувала на відпочинку в горах. Із своєю мамою вона не хоче бачитись як вказано в рішенні виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, а хоче бачитись тоді коли хочеться дитині (а.с.89). 
Також, 21.07.2025 року інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відібрано пояснення в ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він тривалий час проживає з ОСОБА_3 та своєю дівчиною за адресою АДРЕСА_1 . 04.07.2025 року йому надійшло смс повідомлення, що його колишня дружина 05.07.2025 року приїде на зустріч із донькою та буде її очікувати в кав`ярні «Добра кава». Прочитавши це повідомлення він відписав колишній дружині, що донька зараз перебуває в горах, а також чому вона з нею не може зв`язатись йому не відомо, оскільки в доньки встановлені різного роду менеджери по яких можна зв`язатись. Жодних перешкод доньці бачитись із колишньою дружиною він не робить. В рішенні виконавчого комітету Івано-Франківвької міської ради пункту де він має звітувати колишній дружині де перебуває донька немає (а.с.90-91). 
З довідки інспектора СЮР ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка погоджена заступником начальника управління поліції з превентивної діяльності Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франкіській області від 22.07.2025 року про результати розгляду звернення ОСОБА_1 вбачається, що батькам рекомендовано встановити графік зустрічей з донькою мирним шляхом, уклавши договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків або звернутися до суду (а.с.69). 
Як вбачається з психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин ОСОБА_3 від 19.08.2025 року, складеної ТзОВ Центр психологічної допомоги «Серденько» вбачається, що із бесіди з дівчинкою встановлено, що Соломії 11 років, вона навчається у школі, має друзів як у навчальному середовищі, так і поза ним. Захоплюється аніме.
Проживає дівчинка разом із батьком та його нареченою ОСОБА_17 . За словами Соломії, у неї теплі, довірливі стосунки з батьком, вона любить проводити з ним час. Із ОСОБА_17 також склалися позитивні взаємини — вони добре спілкуються, разом готують їжу. 
Про матір дівчинка відгукується негативно, зазначає, що не хоче з нею бачитися та спілкуватися. Вважає, що мати ставиться до неї зневажливо, не розуміє її, змушує до спілкування, фотографування та зустрічей усупереч її бажанню. ОСОБА_11 звертається до матері на ім`я, аргументуючи це тим, що сприймає її лише як біологічну матір. Дівчинка також повідомила про епізоди, коли мати вживала алкоголь у її присутності та поводилася незрозуміло, що викликало в неї неприємні відчуття та тривогу.
Окрім цього, ОСОБА_11 висловлює побоювання, що мати може чатувати на неї біля дому, зокрема в кафетерії. Треба зазначити, що під час дослідження дівчинка не змогла конкретно пояснити причини чому вона не хоче бачитись з матір`ю. Більшість негативних (на думку дитини) подій відбувались у більш ранньому її віці. 
На момент обстеження дівчинка заявляє про бажання проживати з батьком і висловлює незгоду на будь-яке спілкування з матір`ю. За методикою «Мої рідні», яка дає змогу оцінити емоційне ставлення дитини до найближчих членів родини, рівень довіри, підтримки та близькості, було встановлено такі результати. 
Мати отримала від Соломії 0 балів із можливих 14. Такий результат свідчить про повну відсутність емоційної прихильності, довіри або відчуття безпеки у стосунках із матір`ю. Це може відображати глибоке відчуження, емоційну травмованість та стійке негативне ставлення дитини до матері. Нульовий бал також може бути маркером ворожості, знецінення чи психологічного захисту від болісного досвіду, пов`язаного з взаємодією з матір`ю. 
Батько отримав 13 балів із 14 можливих - такий високий показник свідчить про наявність довіри, позитивного емоційного зв`язку, почуття підтримки й безпеки в контакті з батьком. Дівчинка сприймає батька як надійного, значущого дорослого, з яким асоціює стабільність та турботу. Загалом результати методики вказують на різко поляризоване ставлення дитини до батьків: глибока прихильність і почуття захищеності поруч із батьком — на тлі повної емоційної дистанції та негативного сприйняття матері. 
За результатами методики «Незакінчені твердження» виявлено стійко негативне ставлення Соломії до матері та високий рівень тривожності, пов`язаний із контактом із нею. Висловлювання дитини містять емоційно забарвлені формулювання: «Я хочу, щоб мама відчепилась від мене», «Коли я думаю про маму, я згадую, як вона задовбує», «Мені страшно, коли мама їде зі мною в машині», «Я боюсь, що мама мене може закрити в хаті», що свідчить про глибоке відчуження, страх і недовіру.
Натомість образ батька асоціюється в дитини з безпекою, підтримкою та довірою: «Коли я з татом, я відчуваю спокій», «Я можу розповісти татові про все», «Я почуваюся в безпеці, коли тато поруч». Дитина чітко розрізняє емоційні реакції у взаємодії з обома батьками та висловлює потребу залишитися з батьком, з яким асоціює «дім» і стабільність. 
Зображення батька, його нареченої та бабусі з дідусем, як членів сім`ї до яких ОСОБА_11 відчуває емоційну близькість і прийняття – вказує на стабільну прихильність та позитивне ставлення до них. 
Відсутність матері на малюнку є показником - глибокого емоційного відсторонення та свідомого виключення її з родинного кола. Такий малюнок вказує на сформоване усвідомлення меж у системі стосунків і, водночас, фіксує відчуження від матері, яка не асоціюється в дитини з поняттям сім`ї.
Загалом, результати методики Рене Жиля свідчать про стабільну прихильність Соломії до батька як до основної значущої фігури. Повторюване розміщення себе поруч із татом на всіх зображеннях вказує на потребу в емоційній підтримці, захисті та відчутті безпеки саме з його боку. Водночас, віддалені позиції матері — через кілька стільців або по діагоналі від себе — є чітким маркером емоційної дистанції, внутрішнього відторгнення та небажання контакту.
Такі розміщення фіксують не лише відсутність емоційної близькості з матір`ю, але й свідоме прагнення уникати її присутності в особистому просторі. Інтеграція в композицію нареченої батька та бабусі з дідусем також свідчить про розширене сприйняття сім`ї як безпечного та підтримуючого середовища — на відміну від матері, яка сприймається дитиною як емоційно загрозлива фігура.
Соломія на бланку методики «Дерево» обрала для себе чоловічка №10, що символізує комфортний стан і нормальну адаптацію, тобто дитина відчуває себе у безпеці, задоволена своїм оточенням і здатна ефективно взаємодіяти з навколишнім середовищем; в майбутньому вона обрала №20 - з завищеною самооцінкою й установкою на лідерство, що свідчить про її прагнення до самоствердження, активної позиції та досягнення визнання.
Для тата ОСОБА_11 обрала №2 - товариськість, дружню підтримку; це відображає сприйняття батька як надійної, доброзичливої та захисної фігури, на яку вона може покластися у складних ситуаціях.
Для мами обрана позиція №1 - характеризує установку на подолання перешкод; такий вибір свідчить про дистанційоване ставлення, прагнення уникати контакту, адже дитина сприймає матір як джерело труднощів і напруги. Загалом результати демонструють, що ОСОБА_11 почувається безпечно та комфортно у середовищі з батьком і його партнеркою, має високу адаптацію та внутрішню ресурсність, водночас дистанціюється від матері і проявляє емоційну обережність щодо неї. За допомогою методики «Сходинки» встановлено, що ОСОБА_11 бачить себе на 5-й сходинці, що свідчить про помірний рівень самооцінки, усвідомлення власних можливостей і внутрішню впевненість. На думку Соломії тато поставив би її теж на 5-ту сходинку, що відображає відчуття підтримки та розуміння з боку батька, тоді як мама би поставила її на 2-гу сходинку, що вказує на очікування критики або недостатнє визнання з її боку.
При розміщенні дорослих на сходинках ОСОБА_11 обрала для тата 6-ту сходинку, що свідчить про високу значущість батька в її житті, сприйняття його як надійного та підтримуючого дорослого. 
Маму ж вона поставила на нульову сходинку, що може свідчити про емоційну дистанцію або повної відсутності довіри та опори з її боку.
Загалом методика демонструє, що дитина має позитивне сприйняття себе на стабільну емоційну підтримку з боку батька, водночас існує явна дистанція та негативне ставлення до матері.
За результатами діагностики виявлено, що дитина має теплі, довірливі стосунки з батьком та його партнеркою Христиною, любить проводити час разом та активно взаємодіє у побутових ситуаціях. До матері дівчинка відчуває стійке негативне ставлення, висловлює страх і неприйняття, уникає контактів, не називає її «мамою» і сприймає лише як біологічну родичку. Соломія повідомляє про неприємні та тривожні ситуації, пов`язані з матір`ю, включно з вживанням алкоголю та непередбачуваною поведінкою, і висловлює побоювання щодо її присутності поблизу дому. На момент обстеження дитина чітко заявляє про бажання жити з батьком і відмову від спілкування з матір`ю.
Дитина проявляє внутрішню ресурсність, позитивне самосприйняття та адекватне усвідомлення ситуації. Водночас наявні стійкі негативні емоції щодо матері, які визначають захисну позицію, а також прагнення до безпечного та тримуючого середовища поруч із батьком і його партнеркою. Слід зазначити, що під час дослідження дівчинка не змогла конкретно пояснити причини, через які вона не бажає бачитися з матір`ю. Більшість, на її думку, негативних подій пов`язані з раннім дитячим досвідом. Також дитина не змогла навести структурованих прикладів, які б пояснювали її страхи та неприємні відчуття стосовно матері. Проте, на момент обстеження дівчинка заявляє про бажання проживати з батьком і висловлює незгоду на будь-яке спілкування з з матір`ю (а.с.75-80). 
Відповідно до копії відповіді начальника Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 09.09.2025 року на адвокатський запит згідно ІКС ІПНП України в Івано-Франківському РУП ГУНП в Івано-Франківській області звернення ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який не дозволяє бачитись із спільною неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , зареєстровано в ЄО №32248 від 09.07.2025 та розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян» (а.с.68).
Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. 
Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ст. 157 СК України).
За частинами першою та другою ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.
Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.
Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання сина та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.
Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
У відповідності до ч.2 ст.15 цього ж Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно Серія НОМЕР_1 від 19.10.2024 року (а.с.20). 
З вересня 2024 року малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2026 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком.
Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 року №341 вирішено встановити ОСОБА_1 такий порядок участі у вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : перша та третя субота з 13.00 год. до 18.00 год., друга та четверта неділя з 14.00 год. до 19.00 год. з урахуванням стану здоров`я та розпорядку для дитини; інші святкові дні за домовленістю з батьком дитини з урахуванням стану здоров`я, розпорядку дня дитини. Вказати батькам: ОСОБА_1 на необхідність дотримання порядку участі у вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 на неприпустимість вчинення перешкод матері ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Статті 158, 159 СК України визначають порядок вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Зокрема, спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, попередньо розглядає орган опіки і піклування.
Підставою для подання позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є : чинення перешкод тим з батьків, з ким проживає дитина, спілкуванню та вихованню дитини другим з батьків, який проживає окремо від неї; недодержання вимог рішення органу опіки та піклування.
Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.
Звертаючись до суду з позовом в обгрунтування вимог позивач зазначила, що вона дуже любить свою доньку, бажає опікуватися нею приймати участь у її виховані, однак батько ОСОБА_2 перешкоджає їй в цьому, налаштовує дитину проти неї, орган опіки і піклування не може вплинути на поведінку батька, тому іншого способу захисту її права на прийняття участі у вихованні дитини як звернення до суду у неї немає.
Як встановлено судом Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 року №341 встановлено ОСОБА_1 графік участі у вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Допитана у судовому засіданні у присутності представника органу опіки та піклування та психолога малолітня дитина ОСОБА_3 зазначила, що з 2024 року і на даний час проживає з батьком. Останній раз бачилася з позивачкою за своєю ініціативою на Пасху, вони гуляли в парку. Зазначила, що спілкуватися з мамою не хоче, оскільки у них погані відносини (позивач не враховує її думку). Тато не забороняє їй спілкуватися, телефон не блокував. 
В судовому засіданні психолог, який був присутній під час з`ясування думки малолітньої дитини ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_11 висловлювалася вільно. Дитина хоче спілкування з матір`ю при певних обставинах (особисте бажання та ініціатива дитини). Примус буде негативно впливати на дитину.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України).
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного (сімейного) права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; перевага балансу інтересів; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).
Конструкція статті 159 СК України свідчить про те, що законодавець розмежовує вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
Суд враховує, що матір, яка проживає окремо від дитини, зобов`язана брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Батько, який проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).
Однак судом, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши думку дитини не встановлено, що відповідач чинив позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною.
Досліджена судом переписка також не підтверджує обгрунтованість вимог щодо перешкод у спілкуванні з дитиною.
В той же час, позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права на спілкування з дитиною.
Згідно усталеної практики Верховного Суду відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159 СК України - визначенні способів участі у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.
Запропонований позивачем у позовній заяві порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною відмінний від порядку, визначеного органом опіки та піклування у рішенні виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 року №341.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що запропонований нею у позові порядок участі у вихованні та спілкуванні із донькою відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, враховуючи думку дитини.
В той же час, суд вважає, що визначений Органом опіки та піклування порядок участі матері у вихованні та спілкуванні з донькою враховує найкращі інтереси сторін та дитини, а тому суд бере за основу той порядок, який був визначений рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.03.2025 року №341 з обов`язковим врахуванням згоди дитини на такі зустрічі та з урахуванням стану здоров`я та розпорядку для дитини.
Суд вважає, що визначення саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини за сумлінного відношення батьків до виконання своїх обов`язків, буде достатнім для забезпечення участі матері у процесі виховання дитини.
Що стосується вимог про зобов`язання ОСОБА_2 повідомляти особисто ОСОБА_1 про зміну фактичного місця проживання ОСОБА_3 навчання, поїздки на відпочинок, виїзд дитини за межі Івано-Франківська більше ніж на один день, виїзд за кордон за 10 днів до настання таких обставин. 
Згідно з частиною першою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті) та відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. 
Таким чином, зобов`язання відповідача як батька дитини повідомляти позивача про факти зміни фактичного місця проживання, навчання дитини, поїздки на відпочинок, від`їзд дитини за межі міста та за кордон входить до поняття надання інформації про дитину, що є складовою контакту з дитиною, в розумінні статті 1 Закону України «Про охорону дитинства». 
Повідомлення про важливі факти із життя дитини не можна розцінювати як обтяжливе зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 09.11.2020 року у справі № 753/9433/17.
Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення графіку побачень слід задовольнити частково та встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : перша та третя субота з 13.00 год. до 18.00 год., друга та четверта неділя з 14.00 год. до 19.00 год. за згоди дитини з урахуванням стану здоров`я та розпорядку для дитини; інші святкові дні за домовленістю з батьком дитини за згоди дитини з урахуванням стану здоров`я, розпорядку дня дитини. Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини ОСОБА_3 , місця її навчання, поїздки дитини на відпочинок, виїзд дитини за межі м.Івано-Франківська більше ніж на один день, та виїзд за кордон.
Керуючись 4, 12, 13, 76-79, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, суд - 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення графіку побачень задовольнити частково.
Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вихованні та спілкування з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота з 13.00 год. до 18.00 год., друга та четверта неділя з 14.00 год. до 19.00 год. за згоди дитини з урахуванням стану здоров`я та розпорядку для дитини; інші святкові дні за домовленістю з батьком та за згоди дитини з урахуванням стану здоров`я, розпорядку дня дитини. 
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомляти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про зміну місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місця її навчання, поїздки дитини на відпочинок, виїзд дитини за межі м. Івано-Франківська більше ніж на один день, та виїзд дитини за кордон.
В решті вимог позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.