ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/5516/23	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, 
секретар судового засідання – І.С. Мисько,
за участю представників сторін:
від позивача: О.В. Подобєд
від відповідача: Д.О. Хабалюк
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С»
на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 (суддя В.В. Литвинова, м.Одеса, повний текст складено 25.04.2024) 
у справі №916/5516/23
за позовом Акціонерного товариства «Гарантований покупець» (яке є правонаступником Державного підприємства «Гарантований покупець») 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С»
про стягнення 774054,58 грн,

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог 
У грудні 2023 року Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» про стягнення 774054,58 грн заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю неповернення відповідачем надлишково сплачених позивачем коштів за придбану у квітні місяці 2023 року електричну енергію в обсязі 231219 кВт*год на загальну сумі 774054,58 грн.
Так, в обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що Державне підприємство «Гарантований покупець» утворено з метою забезпечення купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (у разі використання гідроенергії вироблену лише мікро- міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим «зеленим» тарифом відповідно до законодавства, а також отримання прибутку від провадження господарської діяльності. При цьому відповідно до частини третьої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» купівля-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено «зелений» тариф, та гарантованим покупцем.
На виконання умов договору №16443/01 від 30.01.2019, Державне підприємство «Гарантований покупець», з урахуванням наданих адміністратором комерційного обліку даних комерційного обліку електричної енергії щодо фактичного відпуску електричної енергії, здійснювало перерахування коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» за електричну енергію за розрахунковий період квітня 2023 року. 
Водночас відповідно до оновлених сертифікованих даних комерційного обліку за квітень 2023 року (по версії MMS 2) у вищевказаний розрахунковий місяць відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії (відповідні показники встановлені на рівні « 0»). 
Зважаючи на попередньо сплачені гарантованим покупцем платежі та отримання оновлених (скоригованих) сертифікованих даних комерційного обліку щодо фактичного відпуску електричної енергії відповідачем у квітні 2023 року, у позивача виникла переплата за договором за куплену електричну енергію в обсязі 231219 кВт*год на суму 774054,58 грн, яка не була повернута відповідачем на неодноразові вимоги позивача.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» 774054,58 грн заборгованості та 11610,82 грн витрат зі сплати судового збору.
Суд першої інстанції своє рішення про задоволення позову мотивував обґрунтованістю та доведеністю матеріалами справи заявлених позивачем вимог, із посиланням на те, що оскільки сертифіковані, валідовані, оперативні дані щодо обсягу товарної продукції, що надані адміністратором комерційного обліку, є єдиним джерелом інформації щодо фактичного відпуску електричної енергії продавцями за «зеленим» тарифом, розрахунки між учасниками ринку електричної енергії, в тому числі між позивачем та відповідачем, здійснюються на підставі саме даних комерційного обліку, тоді як використання інших показників (даних) при розрахунках між учасниками ринку електричної енергії, аніж дані комерційного обліку, чинним законодавством, що врегульовує спірні правовідносини, не передбачено та з умов договору не випливає. 
Таким чином, з огляду на попередньо сплачені позивачем платежі та отримання оновлених (скоригованих) сертифікованих даних комерційного обліку щодо фактичного відпуску електричної енергії відповідачем, суд дійшов висновку, що у Державного підприємства «Гарантований покупець» виникла переплата на підставі договору №16443/01 від 30.01.2019 за придбану електричну енергію у зявленому позивачем розмірі, від повернення якої відповідач безпідставно ухиляється.
При цьому суд, встановивши, що місце провадження господарської діяльності відповідача з виробництва електроенергії сонячною електростанцією є окупована територія - Херсонська обл., Олешківський р-н, с. Виноградове, керуючись приписами статей 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначив, що відповідач з 24.02.2022 і до сих пір не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач позивачу. У наведених висновках Господарський суд Одеської області врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідача
Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що підставою для прийняття рішення судом зазначено, що у зв`язку із оновленням НЕК «Укренерго» сертифікованих даних комерційного обліку на платформі MMS, а саме, проведення коригування даних обсягу виробленої електричної енергії на об`єктах відповідача за квітень 2023 року, було встановлено дані, що рівні « 0», у зв`язку із відсутністю здійснення виробництва відповідачем електричної енергії, що, в свою чергу, не відповідає дійсності, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» здійснює діяльність з виробництва електричної енергії та відпускає її в мережі оператора систем розподілу, а отже, відповідно до умов договору має право на отримання коштів за вироблену електричну енергію.
Відповідач в апеляційній скарзі також зазначив, що адміністратор комерційного обліку провів коригування обсягів без врахування положень розділу Х Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №311, та додатку 10 до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307. Зокрема, як вказав відповідач, судом не враховано, що не приймаючи жодного рішення та за відсутності будь-яких законних підстав, адміністратор комерційного обліку розпочав проводити коригування поданих фактичних даних з виробітку електричної енергії Товариства на нульові показники, при цьому виправлення показників відбулося на платформі MMS спочатку за першу декаду червня 2023 року, а далі за період, починаючи з квітня 2023 року. Відповідні дії НЕК «Укренерго» є такими, що не відповідають пункту 1.2. додатку 10 до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307, згідно із яким розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття адміністратором розрахунків відповідного обґрунтованого рішення. Отже, проведені коригування є такими, що вчинені без належних правових підстав та не оформлені жодним належним документом, а саме, рішенням НЕК «Укренерго».
Також відповідач зазначив, що на підставі переданих до платформи Датахаб даних, позивачем було сформовано відповідні не нульові акти про виробіток та відпуск електричної енергії для об`єктів генерації за відповідний розрахунковий період (квітень 2023 року), і ці фактичні (не нульові) погодинні обсяги відпуску/відбору електричної енергії по кожній генеруючій одиниці продавця досі знаходяться на вказаній платформі. Судом не врахований як доказ лист позивача від 20.07.2023 №41/2437, в якому сам позивач та НЕК «Укренерго» підтверджують, що відповідний обсяг електричної енергії вироблений сонячною електростанцією, дані передані відповідно до вимог та порядку, відповідні обсяги визначені у відповідності до показників лічильників, а отже, є валідованими та сертифікованими.
Відповідач також вказав про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме, статей 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», адже для застосування приписів наведених статей необхідна сукупність ряду юридичних фактів: визнання території тимчасово окупованою та поширення Кабінетом Міністрів України дії відповідної статті на тимчасово окуповані території. Наразі відсутнє будь-яке рішення Кабінету Міністрів України щодо поширення дії відповідних правових норм на сухопутну територію Херсонської області, а тому приписи вказаних статей на цю територію не застосовуються, а відтак, виробництво електричної енергії на тимчасово окупованих територіях Херсонської області є правомірним у розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Таким чином, знаходження об`єктів відновлювальних джерел енергії на тимчасово окупованій території не є підставою для висновку, що ці об`єкти не працюють синхронно із об`єднаною енергетичною системою України, а тимчасова окупація території України не означає припинення дії законодавства України.
Крім того, скаржник зауважив на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С», фактично відвантаживши товар за квітень 2023 року на загальну суму 1383706,98 грн, що підтверджується підписаними з боку позивача актами купівлі-продажу електроенергії за квітень 2023 року, отримало за вказаний період оплату лише у розмірі 774054,58 грн, а отже, у позивача рахується заборгованість перед відповідачем на суму 609652,24 грн. Натомість замість того, щоб сплатити свій борг, позивач звертається із позовом до відповідача про стягнення уявного боргу.
Таким чином, за доводами апелянта, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, таким, що містить посилання на обставини, що не відповідають дійсності, а також прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки саме позивачем не виконуються умови договору, який є діючим, а саме, в частині оплати повного обсягу виробленої (купленої) електричної енергії; відсутні будь-які підстави для проведення коригувань виробленої електричної енергії, адже відповідні обсяги визначені у відповідності до показників лічильників, а отже, є валідованими та сертифікованими; відповідач здійснює свою діяльність в торговій зоні об`єднаної енергетичної системи України та відповідно до законодавства України.
Позиція позивача щодо апеляційної скарги 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – залишити без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначив, що відповідач надав оцінку обставинам, які виходять за межі предмета спору, зокрема, щодо дотримання процедури врегулювання, визначеною розділом Х Кодексу комерційного обліку електричної енергії та додатку 10 до Правил ринку.
При цьому позивач звернув увагу на те, що розділ Х Кодексу комерційного обліку електричної енергії регулює виключно порядок досудового врегулювання спору у разі наявності відповідного звернення сторін до адміністратора комерційного обліку, а у випадку відсутності такого звернення учасників ринку НЕК «Укренерго» не вирішує спір відповідно до вказаного розділу в силу відсутності відповідних підстав. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують звернення відповідача до адміністратора комерційного обліку із заявою про вирішення спору. Стосовно посилань відповідача на додаток 10 до Правил ринку позивач зазначив, що вказаний додаток врегульовує порядок вирішення спорів за договором про врегулювання небалансів, стороною яких є НЕК «Укренерго», як оператор системи передачі та сторона, відповідальна за баланс, а не за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом.
Позивач наголосив на тому, що виходячи із положень чинного законодавства, виключно сертифіковані дані мають юридичне значення для визначення обсягу відпуску електричної енергії за договором, що було враховано судом першої інстанції. При розгляді цієї справи визначальне значення має виключно питання надання адміністратором комерційного обліку (НЕК «Укренерго») оновлених даних комерційного обліку електричної енергії, що підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Самі обставини, які зумовили зміну даних комерційного обліку, не є визначальними при розгляді цієї справи. Важливим аспектом є те, що дані комерційного обліку, на які опирається Державне підприємство «Гарантований покупець», є дійсними та актуальними, у встановленому порядку не оскаржені, із системи ММS не виключені, що унеможливлює відмову у задоволенні позовних вимог.
Також позивач зазначив, що посилання відповідача на нібито реалізацію позивачем виробленої електричної енергії є такими, що не підтверджені жодними доказами. 
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.
На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/5516/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.05.2024 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 у справі №916/5516/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/5516/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
23.05.2024 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/5516/23.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 у справі №916/5516/23. Встановлено позивачу строк до 12.06.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.
11.06.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1803/24/Д2).
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, ухвалою суду від 17.06.2024 вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 у справі №916/5516/23 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.08.2024 о 10:00 год.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.08.2024 зупинено апеляційне провадження у справі №916/5516/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.11.2025 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 у справі №916/5516/23 та призначено розгляд справи на 09.12.2025 об 11:30 год.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.12.2025 зупинено апеляційне провадження у справі №916/5516/23, відкрите за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024, до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №916/5633/23.
08.05.2026 до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства «Гарантований покупець» надійшло клопотання (вх.№1905/26 в 08.05.2026), відповідно до якого заявник просив поновити провадження у справі у зв`язку з ухваленням 20.03.2026 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постанови у справі №916/5633/23 та, крім того, залучити до участі у справі №916/5516/23 Акціонерне товариство «Гарантований покупець» (01032, Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ідентифікаційний код юридичної особи: 43068454) в якості позивача, як правонаступника Державного підприємства «Гарантований покупець».
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2026 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 у справі №916/5516/23 та призначено розгляд справи на 30.06.2026 о 11:00 год.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.06.2026 задоволено заяву Акціонерного товариства «Гарантований покупець» (вх.1905/26 від 08.05.2026). Замінено позивача - Державне підприємство «Гарантований покупець» (ідентифікаційний код 43068454; вул. Симона Петлюри 27, м. Київ, 01032) його правонаступником – Акціонерним товариством «Гарантований покупець» (ідентифікаційний код 43068454; вул. Симона Петлюри 27, м. Київ, 01032).
У судовому засіданні 30.06.2026 представники сторін надали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.
В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.
Фактичні обставини справи
Постановою Кабінету Міністрів України №324 від 17.04.2019 «Про утворення Державних підприємств «Гарантований покупець» та «Оператор ринку» утворено Державне підприємство «Гарантований покупець» на базі філії «Гарантований покупець» Державного підприємства «Енергоринок» шляхом виділу майна, прав та обов`язків стосовно нього відповідно до розподільного балансу для виконання функцій гарантованого покупця електричної енергії.
Постановою Кабінету Міністрів України №455 від 22.05.2019 затверджено статут Державного підприємства «Гарантований покупець», згідно з пунктом 5 якого дане підприємство утворено з метою забезпечення купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (у разі використання гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим «зеленим» тарифом відповідно до законодавства, а також отримання прибутку від провадження господарської діяльності.
Позивач є учасником ринку електричної енергії (енергетичний ідентифікаційний код 62ХНАRАNТРОКUР-S) та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності зі здійснення функції гарантованого покупця, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №1217 від 25.06.2019.
30.01.2019 між Державним підприємством «Енергоринок» («ДПЕ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» («ВАД») укладено договір №16443/01 (далі - договір №16443/01 від 30.01.2019), за умовами якого ВАД зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.
30.06.2019 між Державним підприємством «Енергоринок» («ДПЕ»), Державним підприємством «Гарантований покупець» («гарантований покупець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» («виробник за «зеленим» тарифом») укладено додаткову угоду №281/01 до договору №16443/01 від 30.01.2019.
З преамбули додаткової угоди №281/01 від 30.06.2019 вбачається, що вона є угодою про заміну сторони зобов`язання, яка укладена з метою реалізації вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» в частині правонаступництва Гарантованого покупця за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом між ДПЕ та виробником електричної енергії, і приведення договору у відповідність до Типового договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №641 від 26.04.2019.
12.12.2019 між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» («ВАД») укладено додаткову угоду №1256/01 до договору №16443/01 від 30.01.2019, якою сторони дійшли згоди, що з 13.12.2019 виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується додатково продавати електричну енергію, вироблену новим об`єктом енергетики – Соняшною електростанцією «Каланчацька» (Херсонська обл., Каланчацький р-н, сщ/рада Мирненська (кадастровий номер земельної ділянки 6523287700:07:001:0498), за винятком обсягу електричної енергії, необхідної для власних потреб зазначеного об`єкта електроенергетики, а гарантований покупець зобов`язується купувати відущену електричну енергію вказаним об`єктом електроенергетики виробника за «зеленим» тарифом в точках комерційного обліку елекричної енергії та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.
27.12.2019 між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» («ВАД») укладено додаткову угоду №1683/01 до договору №16443/01 від 30.01.2019, якою змінено банківські реквізити сторін.
29.04.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1307/01/20 до договору №16443/01 від 30.01.2019, якою у преамбулі вказаного договору слова «виробник за «зеленим» тарифом» замінено словами «продавець за «зеленим» тарифом» та викладено окремі положення цього договору у новій редакції.
В силу пункту 1.1. договору №16443/01 від 30.01.2019 (у редакції додаткової угоди №1307/01/20 від 29.04.2020) за цим договором продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП №641 від 26.04.2019, або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП №2804 від 13.12.2019.
Положеннями пунктів 3.1.-3.3. договору №16443/01 від 30.01.2019 (у редакції додаткової угоди №1307/01/20 від 29.04.2020) передбачено, що обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами. Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії і актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
23.02.2021 між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» укладено додаткову угоду №791/01/21 до договору №16443/01 від 30.01.2019, якою внесено змін до окремих умов вказаного договору.
Відповідно до пункту 3.3. договору №16443/01 від 30.01.2019 (у редакції додаткової угоди №791/01/21 від 23.02.2021) оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
За умовами пункту 3.4. договору №16443/01 від 30.01.2019 (у редакції додаткової угоди №791/01/21 від 23.02.2021) у випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за «зеленим» тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за «зеленим» тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період.
На виконання умов договору №16443/01 від 30.01.2019 між сторонами був підписаний акт купівлі-продажу електроенергії б/н від 30.04.2023 на суму 1383706,98грн (за квітень 2023 року).
На підставі договору №16443/01 від 30.01.2019 позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у загальній сумі 774054,58 грн за відпущену у квітні 2023 року електричну енергію, що підтверджується платіжними інструкціями №288 294 від 14.04.2023 на суму 262007,19 грн, №289 125 від 17.04.2023 на суму 151948,52 грн, №290 134 від 25.04.2023 на суму 259370,62 грн та №290 967 від 26.04.2023 на суму 100728,25 грн.
06.06.2023 на адресу позивача надійшов лист НЕК «Укренерго» №01/27376 від 05.06.2023, в якому адміністратор комерційного обліку (АКО) повідомив про отримання ним листів Акціонерного товариства «Херсонобленерго» №01-001280 від 01.06.2023 та Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» №007-63/3069 від 30.05.2023 щодо надання переліку об`єктів виробників, які не здійснюють синхронну роботу з ОЕС України.
Відповідно до листа Акціонерного товариства «Херсонобленерго» №01-001280 від 01.06.2023 усі об`єкти виробників, які розташовані на тимчасово окупованих частинах Херсонської, Запорізької та Миколаївської областей, працюють несинхронно з ОЕС України починаючи з 00:00 12.11.2022. У переліку об`єктів виробників, які розташовані на території тимчасово окупованої частини Херсонської області, вказано електростанцію «Мала Лепетиха», що належить учаснику ринку - Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» (ЕІС код Х-типу 62Х5800189965383В; ЕІС код ТКО ZV-типу 62ZV04548G986764).
14.06.2023 Державне підприємство «Гарантований покупець» отримало лист НЕК «Укренерго» №01/28760 від 13.06.2023, яким у доповнення до раніше надісланого листа №01/27376 від 05.06.2023 повідомлено про надходження оновленого переліку ресурсних об`єктів генерації, які не здійснюють синхронну роботу з ОЕС України, в якому зафіксовано, зокрема, несинхронну роботу з 12.11.2022 належного Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» об`єкта генерації.
Водночас відповідно до оновлених сертифікованих даних комерційного обліку АКО за квітень 2023 року (по версії MMS 2), у вищевказаний розрахунковий місяць відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії (відповідні показники встановлені на рівні « 0»). 
Скориговані (оновлені) сертифіковані дані комерційного обліку за квітень 2023 року (по версії ММS 1) по Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» завантажені до системи управління ринком (СУР, MMS), що підтверджено відповідними скріншотами (знімками екрану) з MMS.
Зазначена інформація підтверджується також листом НЕК «Укренерго» від 24.11.2023 N01/63913, наданим на адвокатський запит від 22.11.2023 NQ22/11-23. 
Зважаючи на те, що СУР містить сертифіковані дані комерційного обліку стосовно відповідача за квітень 2023 року з нульовими значеннями, тобто вбачається відсутність протягом цього часу фізичного відпуску Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» електричної енергії, позивач на виконання вимог Порядку №641 надіслав на електронну адресу відповідача акт коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за квітень 2023 року, від підписання якого відповідач відмовився.
В адресованому Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» листі №41/3392 від 01.09.2025 позивач вимагав повернути суму надлишково сплачених грошових коштів за придбану у квітні 2023 року електричну енергію у загальній сумі 774054,58 грн, між тим вказана вимога залишилась без реагування.
Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача надлишково сплачених останнім коштів за придбану у квітні 2023 року електричну енергію у загальній сумі 774054,58 грн.
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.
Функції і повноваження позивача регламентуються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №641 від 26.04.2019 (далі - Порядок №641), у відповідних редакціях, чинних на момент існування спірних правовідносин.
За змістом частини другої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро- , міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм «зеленим» тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування «зеленого» тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому, у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.
Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом (пункт 18 частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
В силу частини третьої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» купівля-продаж такої електричної енергії за «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено «зелений» тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом затверджується Регулятором. Договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії «зеленого» тарифу.
У пункті 2.1. глави 2 Порядку №641 вказано, що для здійснення купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом кандидат у виробники за «зеленим» тарифом укладає з гарантованим покупцем договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом.
Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою договір №16443/01 від 30.01.2019 є договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, який згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання його сторонами та, відповідно, виступає підставою для виникнення у сторін господарського зобов`язання відповідно до статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.
За умовами пункту 10.1. Порядку №641 до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.
В силу пункту 10.2. Порядку №641, з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку, гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок відповідної вартості електричної енергії та направляє продавцю акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.
Пунктом 10.3. Порядку №641 визначено, що після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акту купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акту купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. Гарантований покупець у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою. У разі наявності у продавця зауважень до акту купівлі-продажу, наданого гарантованим покупцем, продавець письмово повідомляє про це гарантованого покупця. За наявності зауважень до акту купівлі-продажу та/або ненадання продавцем акта купівлі-продажу, підписаного зі своєї сторони, остаточний розрахунок за відпущену продавцем електричну енергію здійснюється в розмірі, визначеному в наданому гарантованим покупцем акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.
Відповідно до пункту 10.4. Порядку №641 після отримання від продавця акту купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
Таким чином, як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, Порядком №641 передбачена певна етапність оплати електричної енергії за договором, що включає сплату 2 авансових та 1 остаточного (фактичного) платежів.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за «зеленим» тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.
Дані комерційного обліку формуються відповідно до вимог законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, зокрема, правил комерційного обліку електричної енергії, та надаються адміністратором комерційного обліку учасникам ринку.
Такі дані є підставою для визначення фактичних обсягів виробленої, відпущеної та купленої електричної енергії, а також для проведення фінансових розрахунків між учасниками ринку електричної енергії.
Порядок обліку електричної енергії, купленої-проданої у продавців, унормовано Главою 7 Порядку №641, за приписами якої адміністратор комерційного обліку на другий робочий день після розрахункового дня надає гарантованому покупцю сертифіковані дані комерційного обліку електричної енергії про погодинні обсяги відпуску та споживання електричної енергії кожною генеруючою одиницею продавців гарантованому покупцю, у яких гарантований покупець купує електричну енергію (пункт 7.1). Обсяг відпуску електричної енергії, а також обсяг споживання генеруючими одиницями продавців у гарантованого покупця електричної енергії, що надійшла із зовнішніх мереж на власні потреби по кожній генеруючій одиниці продавців, у кожному розрахунковому місяці визначається на основі даних, що надаються гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку (пункт 7.2).
Відповідно до підпунктів 62, 63 пункту 1.2.1. глави 1.2. розділу І Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 (далі - Кодекс комерційного обліку) сертифікація даних комерційного обліку (сертифікація даних) - процедура перевірки валідованих даних комерційного обліку, що виконується АКО. Сертифіковані дані комерційного обліку (сертифіковані дані) - набір даних комерційного обліку за встановлений період для точки або групи точок комерційного обліку після їх перевірки АКО, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії.
За умовами пунктів 9.14.1., 9.14.3. глави 9.14. розділу IX Кодексу комерційного обліку АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам. Учасники ринку та АР використовують для розрахунків та інших комерційних цілей виключно сертифіковані дані щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії, що отримані від АКО та зберігаються у нього для кожної ТКО.
Відтак, з огляду на те, що сертифіковані, валідовані, оперативні дані щодо обсягу товарної продукції, що надані АКО, є єдиним джерелом інформації щодо фактичного відпуску електричної енергії продавцями за «зеленим» тарифом, розрахунки між учасниками ринку електричної енергії, у тому числі між позивачем та відповідачем, здійснюються на підставі саме даних комерційного обліку АКО. Водночас використання інших показників (даних) при розрахунках між учасниками ринку електричної енергії, аніж дані комерційного обліку АКО, чинним законодавством, яким регламентовано спірні правовідносини, не передбачено та з умов укладеного між сторонами договору не випливає.
За таких обставин, гарантований покупець зобов`язаний здійснювати розрахунки із суб`єктами ВДЕ лише на підставі сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії по кожній генеруючій одиниці виробника за «зеленим» тарифом, що включені до балансуючої групи гарантованого покупця, наданих АКО.
При цьому Порядок №641 не містить положень, які б виключали можливість уточнення або коригування таких даних у разі отримання оновленої або уточненої інформації від адміністратора комерційного обліку. Тобто дані комерційного обліку можуть уточнюватися у випадках, коли після їх первинного формування отримано нові або уточнені дані, що впливають на визначення фактичних обсягів електричної енергії. Такий підхід узгоджується із загальними принципами функціонування ринку електричної енергії, відповідно до яких розрахунки між його учасниками повинні здійснюватися на підставі достовірних та підтверджених даних щодо фактичних обсягів виробництва та споживання електричної енергії.
Використання первинних даних комерційного обліку для здійснення розрахунків саме по собі не виключає можливості їх подальшого уточнення у випадку встановлення їх невідповідності фактичним показникам або у разі отримання оновлених сертифікованих даних комерційного обліку. У такому випадку уточнені дані комерційного обліку підлягають врахуванню при визначенні остаточних обсягів виробленої та відпущеної електричної енергії, що, у свою чергу, може зумовлювати необхідність коригування раніше здійснених розрахунків між сторонами відповідних правовідносин.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.03.2026 у справі №916/5633/23.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору №16443/01 від 30.01.2019 позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у загальній сумі 774054,58 грн грн за відпущену у квітні 2023 року електричну енергію, проте після проведення вказаних розрахунків Акціонерне товариство «Херсонобленерго» (оператор системи розподілу) листом №01-001280 від 01.06.2023 повідомило НЕК «Укренерго» (адміністратор комерційного обліку; АКО) про те, що усі об`єкти виробників, які розташовані на тимчасово окупованих частинах Херсонської, Запорізької та Миколаївської областей, працюють несинхронно з ОЕС України починаючи з 00:00 12.11.2022. Зокрема, до переліку ресурсних об`єктів генерації, які не здійснюють синхронну роботу з ОЕС України, включено належний Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» об`єкт генерації (несинхронна робота з 12.11.2022).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що лист оператора системи розподілу про те, що об`єкти генерації ВДЕ (за наданим переліком) знаходяться на тимчасово окупованій території, та про втрату електричного зв`язку мереж, що перебувають в зоні відповідальності оператора системи розподілу, з неокупованою територією певної області та суміжними областями на неокупованих територіях, які межують з тимчасово окупованими територіями, є достатнім доказом того, що електроенергія не передавалася в об`єднану систему України, а відтак, є достатньою підставою для коригування даних комерційного обліку та встановлення показників « 0» поряд із відповідним протоколом НКРЕКП №48-П від 03.07.2023.
Зокрема, відповідно до оновлених сертифікованих даних комерційного обліку АКО за квітень 2023 року (по версії MMS 2), у вищевказаний розрахунковий місяць відповідач не здійснював фактичний відпуск електричної енергії (відповідні показники встановлені на рівні « 0»). 
Скориговані (оновлені) сертифіковані дані комерційного обліку за квітень 2023 року (по версії ММS 1) по Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» завантажені до системи управління ринком (СУР, MMS), що підтверджено відповідними роздруківками з платформи MMS, та стали підставою для оформлення позивачем акту коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за квітень 2023 року, який надісланий відповідачу, але всупереч положенням Порядку №641 не був підписаний останнім за відсутності мотивованої відмови від його підписання.
Поряд з цим, достовірність скоригованих (оновлених) сертифікованих даних комерційного обліку відповідачем за допомогою належних та допустимих у розумінні процесуального закону доказів не спростована.
В силу узгоджених сторонами положень пункту 3.4. договору №16443/01 від 30.01.2019 (у редакції додаткової угоди №791/01/21 від 23.02.2021) у випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за «зеленим» тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за «зеленим» тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період.
При цьому зміст зазначеного договірного положення свідчить про те, що воно поширюється на будь-які випадки/підстави здійснення позивачем переплати, у тому числі у зв`язку з коригуванням даних комерційного обліку.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не подано доказів перерахування позивачеву коштів переплати за відпущену у квітні місяці 2023 року електричну енергію за договором №16443/01 від 30.01.2019.
За таких обставин, враховуючи наведені норми права та узгоджені сторонами умови договору №16443/01 від 30.01.2019, беручи до уваги не подання до суду першої інстанції доказів здійснення відповідачем повернення надлишково сплачених позивачем коштів за придбану у квітні 2023 року електричну енергію, що зумовлює існування у останнього відповідного боргу, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» на користь Акціонерного товариства «Гарантований покупець» (яке є правонаступником Державного підприємства «Гарантований покупець») грошових коштів у сумі 774054,58 грн.
Крім того, суд апеляційної інстанії зауважує, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в межах розгляду справи №908/1162/23 досліджувала питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1364 від 06.12.2022 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (№1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №908/1162/23, зокрема, виснувала, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану» №2764-ІХ від 16.11.2022 частину третю статті 1 вказаного Закону №1207-VII було викладено у редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Чинна редакція цієї норми (відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» №3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
З 07.05.2022 ні пункт 7 частини першої статті 11, ні пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до регулювання, запровадженого Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» №2217-ІХ від 21.04.2022, правовий статус тимчасово окупованої території РФ у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема, і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, про поширення положень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Відповідно до загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване місцезнаходження відповідача є м. Херсон, Острівське шосе, 32.
Однак, відповідно до додатку №3 до договору №16443/01 від 30.01.2019, укладеного між сторонами, сонячна електростанція відповідача знаходиться в адміністративних межах Виноградівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, що перебуває на лівобережжі Херсонської області.
Крім того, згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.11.2018 №1470 (що є загальнодоступними відомостями в інтернеті) відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» (код ЄДРПОУ 41866874) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії відповідно до додатка. В додатку зазначено, що сонячна електростанція знаходиться - Херсонська обл., Олешківський р-н, с. Виноградове, за межами населених пунктів в адміністративних межах Виноградівської сільської ради.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, датою окупації Олешківського району Херсонської області є 24.02.2022 та по теперішній час.
Отже, місце провадження господарської діяльності відповідача з виробництва електроенергії сонячною електростанцією є окупована територія - Херсонська обл., Олешківський р-н, с. Виноградове.
Згідно зі статтею 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Отже, відповідач не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач позивачу після 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу, про що вірно зауважив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення, та означене спростовує доводи скаржника щодо безпідставного врахування під час розгляду цієї справи положень статей 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Висновки суду апеляційної інстанції
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення, у зв`язку з чим колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.
Розподіл судових витрат
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІКОН-С» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 24.04.2024 у справі №916/5516/23 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повну постанову складено 02.07.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран