Справа № 390/1493/26
Провадження № 3/390/376/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2026 р.Суддя Кропивницького районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 23.05.2026 о 15.50 год на автодорозі Т-12-21, 2 км, керував транспортним засобом «Еnergy leader corso», без номерного знаку, з ознаками наркотичного сп`яніння ( звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду в найближчому медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Від керування відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.
 
Згідно ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судове засідання, призначене на 08.06.2026 та 30.06.2026, ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Як вбачається з відкрити даних у мережі Інтернет «Еnergy leader corso» є електричним велосипедом.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, зі змінами, при розгляді адміністративних справ, зокрема, за ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №13-06.
За положеннями ст.121 КУпАП під транспортними засобами у ст.121-126, 127-1 - 128-1, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Аналіз наведених термінів свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.
23.03.2023 набрав чинності Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким визначено, що легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Вказаним законом внесені зміни до Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, визначено, що: електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії; легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
У зв`язку з тим, що електричні велосипеди не підлягають державній реєстрації, використання загальнодоступних джерел Інтернету для встановлення характеристики транспортного засобу не суперечить правовим нормам.
Електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 , є легким персональним електричним транспортним засобом, який відноситься до категорії транспортних засобів.
У цьому контексті суд також приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 15.03.2023 у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22), за яким використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Отже, суб`єктом вказаного правопорушення є, зокрема, особа, яка керуючи транспортним засобом відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. При цьому, вказана норма закону передбачає відповідальність осіб, які керують всіма транспортними засобами, а не лише механічними транспортними засобами та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші.
З урахуванням того, що Законом України «Про дорожній рух» передбачений обов`язок водіїв транспортних засобів, до категорії яких також відноситься електровелосипед, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані сп`яніння, суд зауважує, що на таких водіїв також розповсюджується обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України щодо проходження на вимогу поліцейського медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також п. 2.9а щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, навіть з урахуванням того, що такий обов`язок закріплений в розділі ІІ ПДР України, який регулює права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.
Таким чином, у відповідності до вимог ст.252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ЕПР 1 № 673590 від 23.05.2026, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом, долученим до матеріалів справи.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. 
З урахуванням обставин справи, особи правопорушника, до нього доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється Законом України “Про судовий збір”, сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. 
Керуючись ст.40-1, 268, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ: 
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не ідентифікованого органами ДФС, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не ідентифікованого органами ДФС, судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців.

Суддя І.А. Бойко