УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/1965/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б. 
Номер провадження №33/4805/410/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Купця Леоніда Павловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Купця Леоніда Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 01.04.2025 о 14 год 08 хв по вул Дружби, 131 в м Звягель водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X 5, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою судді місцевого суду, адвокат Купець Л.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити. На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, неповне з`ясування судом обставин справи і неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що працівники поліції зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 через голосне звучання музики, не вказавши на порушення ним Правил дорожнього руху. Крім того, вважає, що під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, а тому щодо нього мав застосовуватися передбачений законом спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення відповідних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як встановив суддя місцевого суду та вбачається з матеріалів справи, наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №287736 від 017.04.2025, відповідно до якого 01.04.2025 о 14 год 08 хв по вул Дружби, 131 в м Звягель водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X 5, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія на газоаналізаторі Драгер 6820 з результатом 0,76 проміле (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820 з результатом – 0,76 проміле (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Звягельська багатопрофільна лікарня від 01.04.2025 (а.с.7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортними засобами (а.с.8); відеозапис події (а.с.10); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 34402747 від 01.04.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.11) .
Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Досліджені судом докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки оформлені у визначеному законом порядку.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з виявленим порушенням Правил дорожнього руху (керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки), про що був проінформований працівниками поліції (відеозапис 00:03:31). Постановою серії ЕНА №34402747 від 01.04.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. Зазначена постанова підписана водієм, а відомості про її скасування у матеріалах справи відсутні. Факт вчинення вказаного правопорушення також підтверджується наявним у справі відеозаписом. За таких обставин посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що під час спілкування працівники поліції згадували про голосне звучання музики, не свідчать про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу.
Також у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого він пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат якого становив 0,76 проміле, що перевищує допустимий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, визначений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується відеозаписом, його підписами у чеку за результатами тестування спеціальним технічним засобом, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколі про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документах, які підписані ним без будь-яких зауважень. Також, йому були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він був ознайомлений з адміністративними матеріалами та відсторонений від керування транспортним засобом.
Відеозаписом підтверджується, що під час проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, а також вимог ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання результатів такого огляду недійсними, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.
Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог ст. 266-1 КУпАП є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування у даному випадку спеціального порядку, передбаченого ст. 266-1 КУпАП. При цьому суд виходив із встановлених обставин, згідно з якими на момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 не виконував обов`язків військової служби, а тому огляд на стан сп`яніння правомірно проводився працівниками Національної поліції у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП. 
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не виключають винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення та не містять посилань на нові обставини чи докази, які б свідчили про незаконність ухваленої постанови.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі з огляду на те, що на час апеляційного розгляду закінчився, передбачений ст.38 КУпАП, річний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно  ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката Купця Леоніда Павловича про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП відмовити.
Апеляційну скаргу адвоката Купця Леоніда Павловича, подану в інтересах ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич