Номер провадження: 22-ц/813/4077/26 
Справа № 521/13250/25
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 
на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2025 року, постановлену Хаджибейським районним судом м. Одеси, у складі: судді Ганошенка С.А. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2025 року, якою клопотання представника позивача – адвоката Розенбойма Ю.О., про призначення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 521/13250/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна задоволено.
Призначено у справі № 521/13250/25 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).
На вирішення експерту поставлено питання:
1) Які є варіанти поділу будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників?
2) Якою є ринкова вартість будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату складання експертного висновку.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Надано експерту для проведення експертизи матеріали справи № 521/13250/25.
Попереджено експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, зокрема про те, що у разі ухилення учасника справи, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Провадження у справі № 521/13250/24 зупинено на час проведення експертизи (в.м. а.с. 37-38).
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 просить ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводами апеляційної скарги є те, що на відповідача не може бути покладено обов`язку доказування доводів позивача в обґрунтування своїх вимог, через що така позиція порушує рівність учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Ухвалами Одеського апеляційного суду (у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя – доповідач), Карташова О.Ю., Сєвєрової Є.С.) від 22.01.2026 та 12.03.2026 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду на 09 червня 2026 року о 14:45 год. (в.м. а.с. 52-53, 61).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2026 здійснено заміну судді Сєвєрової Є.С. на учасника постійно діючого складу колегії – суддю Кострицького В.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
У судове засідання 09.06.2026 учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, зокрема, позивач ОСОБА_1 – у відповідності о п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка-повідомлення на 09.06.2026 повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (в.м. а.с. 64-67зв.), відповідач ОСОБА_2 – у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, так як його повноважний представник ОСОБА_3 судову повістку-повідомлення на 09.06.2026 отримав в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (в.м. а.с. 63), не з`явилися.
Крім того, від представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.
Вказане в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вказані в клопотанні обставини мають значення для справи і потребують спеціальних знань, питання, які виносяться для дослідження експерту мають істотне значення для об`єктивного вирішення справи, оскільки прямо стосуються предмету доказування у даній справі, а усі сумніви і протиріччя, на які посилаються сторони повинні бути усунуті у встановлений законом спосіб, з урахуванням думки сторін щодо призначення даної експертизи, з метою забезпечення процесуальних прав сторін по справі, враховуючи, що одним з принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, суд не має права позбавляти сторону по справі можливості таким чином довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
У статті 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Одним зі способів забезпечення доказів є експертиза.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно з ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Згідно з пунктом 5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень основними завданнями будівельно-технічної експертизи є:
визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;
визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;
визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;
визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
Основними завданнями оціночно-будівельної експертизи є:
визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо);
визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна (поліпшень земельної ділянки) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.
Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Отже,вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
За обставинами даної справи, спір виник між сторонами щодо поділу майна подружжя. Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 , зокрема, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію різниці вартості нерухомого майна, що виділяється відповідачу ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 у розмірі 300000 грн, зазначаючи, що такий визначений на час звернення до суду з позовом і в подальшому за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (у разі незгоди відповідача із вказаною сумою) буде уточнений.
Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали апеляційного оскарження не містять відомостей щодо погодження відповідачем розміру компенсації.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані в клопотанні обставини мають значення для справи і потребують спеціальних знань, питання, які виносяться для дослідження експерту мають істотне значення для об`єктивного вирішення справи і таке, зокрема, стосується визначення розміру вартості майна, що підлягає поділу, і подальшого уточнення розміру компенсації у разі задоволення позовних вимог.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про те, що на відповідача не може бути покладено обов`язку доказування доводів позивача в обґрунтування своїх вимог, через що така позиція порушує рівність учасників справи, то таке є власним помилковим тлумаченням відповідача спірних правовідносин, оскільки в даному випадку тягар доказування ухвалою суду про призначення експертизи не перекладено на відповідача: клопотання ініційоване стороною позивача та витрати за його проведення також покладено на позивача. Відповідач же, у разі незгоди із висновком експерта, не позбавлений можливості спростувати такий в порядку, визначеному ст. 106 ЦПК України, а також шляхом надання інших належних доказів вартості спірного майна станом на час розгляду справи.
Вказаного обов`язку суд на відповідача не покладав та не міг покладати, на що помилково посилається заявник.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції – залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника Єргієва Дмитра Ігоровича залишити без задоволення.
Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови – 09 червня 2026 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький