Справа №  508/541/26
Номер провадження 3/508/248/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року селище Миколаївка
Cуддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Миколаївським РВ ГУМВС України в Одеській області від 22.01.2008 року, РНОКПП НОМЕР_2 , голови Фермерського Господарства «АВІС», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_3 , 
за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 37/15-32-07-04-13 з 25.05.2026 року по 29.05.2026 року посадовою особою головним державним інспектором відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Зеляско Тетяною Іванівною при проведенні позапланової виїзної перевірки ФГ «АВІС» (код ЄРДПОУ 20949893), встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 – директор ФГ «АВІС», порушив п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3 Податкового Кодексу України, занижено податок на додану вартість у сумі 191 766,67 грн., в тому числі за періоди: вересень 2022 р. – в сумі 39 332,00 грн., жовтень 2022 р. - в сумі 67 846,00 грн.; листопад 2022 р. – 20 530,00 грн., грудень 2022 р. – 64 058,00 грн; пп. 47.1.3 п. 47.1 ст. 47, пп.49.18.2 ст. 49, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 розділ II Податкового Кодексу України; п. 63.3 ст. 63 Податкового Кодексу України; п. 8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасної сплати до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; п. 49.1, п. 49.2, пп.49.18.3 п. 49.18 ст. 49, пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295, пп. 295.9.5 п. 295.9 ст. 295 Кодексу.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з правопорушенням згоден, вину визнає.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення фактично ґрунтується на Акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 05.06.2026 за № 26203/15-32-07-04-03.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення і долучений до нього акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 05.06.2026 за № 26203/15-32-07-04-03, не містять відомостей про період невиконання податкового законодавства: - пп. 47.1.3 п. 47.1 ст. 47, пп.49.18.2 ст. 49, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 розділ II Податкового Кодексу України; п. 63.3 ст. 63 Податкового Кодексу України; а також п. 8 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасної сплати до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; п. 49.1, п. 49.2, пп.49.18.3 п. 49.18 ст. 49, пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295, пп. 295.9.5 п. 295.9 ст. 295 Кодексу.
Матеріали справи також не містять додатків до акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 05.06.2026 за № 26203/15-32-07-04-03, які є невід`ємною його частиною.
Проведена документальна позапланова виїзна перевірка була проведена за період з 01.01.2019 по 31.12.2025, що випливає з акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 05.06.2026 за № 26203/15-32-07-04-03.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (заява N 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства"). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій статті. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим.
Постановою КАС ВС від 23.11.2018 у справі № 489/4756/16-а визначено поняття триваючого правопорушення, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Відповідно до п. 111.5. ст. 111 Податкового кодексу України триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.
Правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не носить характеру триваючого, разом з тим на момент розгляду справи, строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 38 КУпАП, сплинули.
Оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення і долученого до нього акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 05.06.2026 за № 26203/15-32-07-04-03 вбачається, що кінцевою датою періоду проведення перевірки є 31.12.2025 року, строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 (провадження № К/9901/38815/18).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Оскільки правопорушення не являється триваючим, будь-якого продовження перебігу такого строку законом не передбачено, а тому в разі його закінчення провадження у справі повинно бути закрито, оскільки суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину по справі.
Отже, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 163-1 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП,
постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за статтею 163-1 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду у десятиденний термін з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 17.06.2026.

Суддя          Дмитро БАНТАШ