Справа № 404/12928/25 
Номер провадження 2-а/404/117/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького
в складі: головуючого судді – Мохонько В.В.,
за участі секретаря – Клочко А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Дриги Дмитра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
В листопаді2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Дриги Дмитра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушенняпро притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закриття провадження у справі.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.11.2024 року відносно нього складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, серія ЕНА № 6180694, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді накладення штрафу в розмірі510,00 грн. 
Позивач вважає, що вищевказана постанова підлягає скасуванню оскільки у діях позивача відсутній склад інкримінуємого правопорушення, адже готуючись до повороту ліворуч позивач зменшив швидкість по мінімальної та мав намір пропустити зустрічний автомобіль, але водій автомобіля який рухався в зустрічному напрямку зупинився та фарами і руками подав позивачу сигнал, що він дозволяє здійснити мені поворот перед його автомобілем. 
Діючи відповідно до дорожньої обстановки він здійснив маневр повороту ліворуч, після чого був зупинений працівниками поліції. 
Випадки коли водії своїми діями дозволяють роз`їхатися надаючи перевагу іншому транспортному засобу шляхом подачі сигналу фарами або жестами є звичайними при непрацюючих світлофорів та стало нормою під час відключення світла та непрацюючих світлофорів. 
Слід зазначити, що автомобіль який рухався в зустрічному напрямку не зупиняли, пояснення у водія не відбирали, дані про нього у постанові відсутні. 
Не залучення водія іншого транспортного засобу до складання адміністративних матеріалів свідчить про протиправність цій поліцейського, адже наразі неможливо об`єктивно встановити позицію іншого водія, щодо дорожньої обстановки, яка склалася. 
Також слід зазначити, що у автомобілі разом з позивачем знаходився пасажир, про допит якого у якості свідка буде заявлено додатково. Суб`єктивна сторона даного правопорушення полягає у наявності умислу або необережності. 
У діях позивача відсутні обидві наведені складові правопорушення, оскільки виходячи з дорожньої обстановки, поворот ліворуч був здійсненний без порушення можливості проїзду іншого автомобіля, який зупинив свій автомобіль та сприяв повороту позивача ліворуч за власною ініціативою. Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУПАП. 
Ст.280 КУПАП передбачені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.
Позивач вважає зазначену постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, оскільки, в дорожній ситуації, яка склалась він діяв в межах правил дорожнього руху та доказів зазначеному в постанові порушенню з боку працівника патрульної поліції йому надано не було. Незважаючи на його заперечення, інспектором неправомірно було складено постанову, яку позивач просить визнати протиправною, скасувати, провадження у справі закрити. 
Ухвалою судді Фортечного районного суду від 16.12.2025 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача після відкриття провадження по справі подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач подав відзив на позов до суду, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч вимогам цієї норми, відповідачем не подано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що позивач під час руху транспортним засобом перед поворотом ліворуч та/або розворотом не надав дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Таким чином, при винесенні постанови від 22.01.2020 року посадова особа УПП в м. Києві припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, виходячи з положень ст. 77 КАС України, відповідач зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.
Відповідно до п. 16.13 ПДР України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Судом встановлено, що 19.11.2025 року о 08 год. 17 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW M4, номерний знак НОМЕР_1 рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Кропивницького, 177 при повороті ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, який рухався рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п.16.13 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів адміністративної справи додано відео-фіксацію вчинення самого правопорушення та розгляду справи від 19.11.2025 у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.
Згідно п. 2.3 «б» ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. 
Позивач керував транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, тому зобов`язаний згідно Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, зокрема стежити за дорожньою обстановкою, у т.ч. і за організацією дорожнього руху та відповідними сигналами світлофорів. 
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. 
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався відповідності до норм чинного законодавства. Позивача як водія було повідомлено про суть скоєного ним правопорушення та роз`яснено його права передбачені ст. 268, 307, 308 КУпАП. 
Поліцейським при розгляді адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , було належним чином та відповідно до чинного законодавства досліджено усі необхідні для прийняття рішення по справі докази та обставини відповідно до ст.251, 252, 268 КУпАП. 
У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності Позивача, у порядку ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме штраф у сумі 510 гривень. 
Постанова складена відповідно до ст. 283 КУпАП містить всі необхідні реквізити визначені КУпАП, а саме: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. 
Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Бланк винесеної постанови цілком відповідає інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зокрема ч. 5 Розділу IV вищевказаної інструкції визначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Повноваження інспектора поліції складати постанову про накладення адміністративного стягнення визначені наведеними вище нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про Національну поліцію». У випадку незгоди особи щодо якої складена така постанова, вона має право оскаржити останню в установленому законом порядку. Перевірка постанови на предмет її правомірності здійснюється, у тому числі, шляхом перевірки повноважень патрульного поліцейського, дотримання ним процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності та інше. Враховуючи, що інспектор діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліції» та Кодексом України про адміністративні правопорушення, виконуючи свої службові обов`язки - вбачається відсутність будь-яких неправомірних дій. 
Тому вважаю, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 2 статті 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. 
Оскільки, доказів які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, вважаю позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган. (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що будь-які дані, на підставі яких } обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 
Відповідно до ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова серії ЕНА №6180694 від 19.11.2025 року містить всі вимоги визначенні КУпАП. Згідно графи 7 « До постанови додаються», зазначено технічні засоби на які здійснювалася відео фіксація та інші докази по справі. Відтак, відповідно до положень КАС України, наданий відеозапис є належним, відповідно до вимог ст. 73 КАС, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, допустимим, відповідно до вимог ст. 74 КАС, оскільки одержаний без порушення чинного законодавства; Долучені до справи докази в повній мірі відповідають вимогам ч. 1 ст. 72 КАС України, зв`язку з чим є належними доказами. Відтак відсутні будь-які причини вважати наведені докази неналежними. y Відповідачем по справі у відповідності до вимог передбачених ч.2 ст. 77 КАС України надані усі належні докази на підтвердження правомірності винесеного рішення. 
Натомість нормами чинного процесуального законодавства не передбачений обов`язок суб`єкта владних повноважень спростовувати наведені іншою стороною безпідставні твердження стосовно обставин справи. ОСОБА_1 , не наводить жодних обставин підтверджених доказами, які б виключали його провину у вчиненні адміністративного правопорушення згідно до поданих відповідачем доказів. 
Статтею 77 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому, у постанові Верховного суду від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 зазначено, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. ОСОБА_2 не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач не врахував, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Звертаю увагу суду, що Позивач ані на місці події ані в позовній заяві не заперечує той факт, що при повороті ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, який рухався рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо. Таким чином, у поліцейського були всі наявні та допустимі докази для складання відповідних адміністративних матеріалів, а зокрема за ч.2 ст. 122 КУпАП. Позивач в позовній заяві зазначає: «готуючись до повороту ліворуч позивач зменшив швидкість до мінімальної та мав намір пропустити зустрічний автомобіль, але водій автомобіля який рухався в зустрічному напрямку зупинився та фарами і руками подав позивачу сигнал, що він дозволяє здійснити мені поворот перед його автомобілем». Однак, твердження водія про те, що він здійснив поворот ліворуч на підставі того, що інший учасник дорожнього руху «моргав фарами», є безпідставним, юридично необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. 
Правила дорожнього руху України не містять жодного визначення або норми, згідно з якою світловий сигнал у вигляді короткочасного перемикання дальнього світла фар «моргання» надає перевагу в русі або скасовує обов`язок дотримуватися вимог ПДР. 
Жодна норма ПДР не передбачає можливості переваги в русі за допомогою моргання фарами. 
Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху. Згідно з ПДР України, особи, які порушують Правила, несуть відповідальність незалежно від дій інших учасників дорожнього руху. Отже, навіть у разі подачі будь-яких сигналів іншими водіями, це не звільняє водія від обов`язку виконувати вимоги ПДР та не перекладає відповідальність за прийняте рішення. 
У даній дорожній ситуації водій зобов`язаний керуватися виключно нормами Правил дорожнього руху України. Світлові сигнали, подані іншими учасниками руху шляхом короткочасного перемикання фар, не визначені ПДР України як підстава для надання права переваги або дозволу на виконання маневру.
Вказані дії інших водіїв не звільняють особу, яка здійснює поворот ліворуч, від обов`язку дотримання вимог п. 16.13 ПДР України та не виключають її відповідальності за порушення встановлених правил дорожнього руху. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», Закону України "Про дорожній рух", Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. 6 ,8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Дриги Дмитра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення, а постанову поліцейського інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Дриги Дмитра Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 6180694 від 19.11.2025 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
відповідач: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Дрига Дмитро Сергійович, місцезнаходження вул. Юрія Бутусова, 49, м. Кропивницький;
відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ЄДРПОУ 40108646;

Суддя Фортечного районного суду
міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО