ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року 
м. Київ
справа №600/1447/25-а
адміністративне провадження № К/990/13290/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н. В., 
суддів Бучик А. Ю., Стеценка С. Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 (суддя Сіжук О. В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 (головуючий суддя Мацький Є. М., судді Залімський І. Г., Сушко О. О.) у справі № 600/1447/25-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру виплаченої з 01.03.2025 індексації пенсії, визначеного пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня і соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі - Постанова № 209), розміром 1500 грн; 
- зобов`язати відповідача здійснити з 01.03.2025 перерахунок та виплату індексації пенсії без обмеження розміру збільшення індексації в результаті перерахунку пенсії, визначеного пунктом 3 Постанови № 209, максимальним (граничним) розміром 1500 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при здійсненні перерахунку пенсії на виконання Постанови № 209 з 01.03.2025 відповідач безпідставно встановив обмеження індексації пенсії сумою 1500 грн. Вважав дії відповідача протиправними, оскільки такі дії порушують його права на належний гарантований державою рівень пенсійного забезпечення, та, як наслідок, призводить до додаткового обмеження розміру пенсії.
3. Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 13.01.2026, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026, відмовив у задоволенні позову.
4. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025 діяв в межах та спосіб, визначений чинним законодавством, тому вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
5. Суди попередніх інстанцій зазначили, що позивач помилково ототожнює обмеження максимальним розміром пенсії особам, призначення та виплата якої здійснюється згідно з вимогами Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон№ 2262-ХІІ) з обмеженням підвищення до пенсії, виплата якого врегульована Постановою № 209, оскільки встановлення верхньої межі суми індексації не є аналогічним регулюванню саме максимального розміру пенсії, у зв`язку з чим індексація пенсії позивача з 01.03.2025 проведена відповідачем у межах чинного законодавства за умови, що підвищення відповідно до пункту 3 Постанови № 209 не може перевищувати 1500 грн.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та позиція інших учасників справи
6. Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, представниця позивача - адвокат Цику Н. В. подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження індексації пенсії максимальним розміром 1500 грн. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії з 01.03.2025 без застосування зазначеного обмеження, з урахуванням раніше виплачених сум.
7. У касаційній скарзі представниця позивача наголошує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували статті 8, 19, 22, 46 конституції України, статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
8. На обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржниця зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права, а саме пункту 3 Постанови № 209, у подібних правовідносинах, зокрема щодо обмеження розміру індексації граничною (максимальною) сумою 1500 грн.
9. Крім того, скаржниця доводить, що введення воєнного стану не змінює вимог Конституції України щодо діяльності органів державної влади, а обмеження прав можливе виключно законом. 
10. Відзив на касаційну скаргу від відповідача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Обставини справи
11. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІI «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІI).
12. Позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови № 209.
13. При проведенні індексації збільшений показник заробітної плати (доходу) в Україні склав 8913,83 грн, розмір пенсії збільшився на 2625,37 грн. Ураховуючи положення пункту 1 та підпунктів 1-7 пункту 2 Постанови № 209 застосовано обмеження в індексації «-1125,37 грн» (перевищує 1500 грн).
14. Позивач 03.03.2025 звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за 2025 рік, починаючи з 01.03.2025, з урахуванням щорічної індексації з урахуванням раніше виплачених сум та без застосування обмеження щорічної індексації.
15. На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 06.03.2025 № 5299-4917/Д-02/8-0500/25 повідомило про те, що сума обмеження в результаті перерахунку з 01.03.2025 становить 1125,37 грн. Для здійснення перерахунку пенсії без встановлення зазначеного обмеження немає законних підстав.
16. Не погодившись з діями відповідача щодо застосування обмеження щорічної індексації ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Процесуальні дії у справі 
17. Верховний Суд ухвалою від 08.04.2026 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 у справі № 600/1447/25-а. 
18. Верховний Суд призначив розгляд справи № 600/1447/25-а у порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
19. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів виходить із такого.
20. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).
22. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, а також форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
23. Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо. 
24. Закон № 796-ХІI визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
25. Закон № 796-XII спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру. 
26. Згідно із статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
27. Частиною першою статті 54 Закону № 796-XII установлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. 
28. Відповідно до частини четвертої статті 54 цього Закону розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
29. Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (далі - Закон № 4059-IX) установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
30. Відповідно до пункту 6 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 209, пунктом 1 якої установлено, що з 01.03.2025 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
31. У підпункті 3 пункту 2 Постанови № 209 установлено, що з 01.03.2025 розміри пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені частиною третьою статті 54 Закону № 796-ХІI, підвищені відповідно до підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
32. Пунктом 3 цієї Постанови визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
33. Предметом спору в цій справі є дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо обмеження максимальним розміром індексації позивача на підставі постанови № 209 під час перерахунку його пенсії, призначеної відповідно до Закону № 796-ХІI.
34. Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
35. Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (далі - Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30- 34, 38, 39, 41- 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
36. Таким чином, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
37. Крім того, слід зауважити, що Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), що поширює свою дію на Закон № 796-XII, визначено «максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
38. Згідно з приписом першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
39. Рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 № № 2-р(II)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII зі змінами.
40. Таким чином Конституційний Суд України наголосив, що будь-яке обмеження максимального розміру пенсій, призначених відповідно до Закону № 796-XII, порушує гарантії, закріплені у статті 46 Конституції України.
41. Суди попередніх інстанцій установили, що 01.03.2025 позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови № 209 та в результаті такого перерахунку сума обмеження склала 1125,37 грн, оскільки пунктом 3 вказаної постанови визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії не може перевищувати 1500 грн.
42. З огляду на встановлені обставини, Верховний Суд наголошує, що на момент виникнення спірних правовідносин нормами Закону № 796-XII не передбачено будь-яких обмежень максимального розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного закону, у зв`язку з чим, суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованих висновків щодо правомірності дій відповідача в частині обмеження пенсії позивача при її перерахунку максимальним розміром індексації.
43. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України, у тому числі, які мають право на пенсію за Законом № 796-XII, постанови № 209, якою передбачено обмеження розміру таких пенсій, є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
44. Згідно зі статтею 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
45. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню
46. Оскільки висновок судів першої та апеляційної інстанції не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, то Верховний Суд уважає за необхідне касаційну скаргу позивача задовольнити, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням висновків і мотивів, які Верховний Суд виклав у цій постанові.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 у справі № 600/1447/25-а скасувати.
3. Прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження ОСОБА_1 розміру виплаченої з 01.03.2025 індексації пенсії, визначеного пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня і соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році».
5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.03.2025 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, визначеного пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня і соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», максимальним (граничним) розміром 1500 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач   Н. В. Шевцова 
Судді А. Ю. Бучик
С. Г. Стеценко