ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4634/25  Номер провадження 22-ц/814/1321/26	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Дорош А. І., Триголова В. М.
за участю секретаря: Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 жовтня 2025 року, ухвалене в місті Кременчуці під головуванням судді Андрієць Д. Д., дата складення повного рішення суду- 06 листопада 2025 року
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору про надання правничої допомоги,
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року адвокат Сільченко С. О., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.07.2020, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за вказаним договором в сумі 23 400 доларів США, що складає в еквіваленті 968 476,86 грн, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої неналежним виконанням професійних обов`язків адвоката грошові кошти у розмірі 200 000 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 80 000 грн та зі сплати судового збору в розмірі 12 895,97 грн.
Позов мотивовано тим, що 09.07.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як адвокатом, було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу правничу допомогу у кримінальному провадженні за фактом насильницької смерті її доньки та онука. 
Вказував, що протягом року після укладення договору відповідач не надавав інформацію про вартість юридичних послуг (гонорару) та механізм його розрахунку. Позивач сплачувала відповідачу кошти на його вимогу і лише 21.05.2021 відповідач зазначив, що вартість години його роботи становить 30 доларів США. 
Проте, відповідач умови договору не виконував належним чином, на неодноразові звернення позивача щодо надання звіту про виконану роботу та витрачені кошти відповідач відповіді не надав, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача із скаргою до КДКА Полтавської області, за результатами розгляду якої Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області ухвалила рішення від 28.03.2024 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльності з 28.03.2024 з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
Загальна сума сплачених позивачем коштів за договором в якості авансу становить 23 400 доларів США, які позивач просила стягнути з відповідача.
Крім того, своїми діями, які полягали у введені в оману щодо належного виконання своїх обов`язків, відповідач завдав позивачу і моральну шкоду, яку позивач оцінює у 200 000 грн.
Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  матеріальну шкоду в сумі 18400 доларів США, безпідставно утримані кошти в сумі 200 000 грн, моральну шкоду в сумі 100 000 грн та судові витрати в сумі 10 615,61 грн
В іншій частині вимог відмовлено.
Рішення мотивовано наявністю підстав для стягнення із відповідача на користь позивача збитків, завданих неналежним виконанням договору про надання правничої допомоги.
Додатковим рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 06 листопада 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 72 680 грн.
В апеляційній скарзі, поданій на основне рішення суду, відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що внаслідок неналежного з`ясування обставин справи, суд неправильно застосував норми матеріального права в частині визначення правової природи сплачених позивачем коштів, які є гонораром адвокату за виконану роботу відповідно до умов договору про надання правової допомоги, а тому відшкодуванню не підлягають.
Вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги наданий ним звіт про виконану роботу адвоката, а надав перевагу саме твердженням позивача, які не доведені належними доказами.
Оскільки ані договором, ані законодавством не встановлений порядок та форма пред`явлення рахунку, думка суду про те, що рахунок має бути сформований у формі окремого документа та містити якісь додаткові реквізити є хибною та такою, що не ґрунтується на Законі, а тому не може бути підставою для висновку щодо неналежності сплачених грошових коштів до гонорару адвоката.
Зазначає, що суд першої інстанції, не дослідивши обставини справи, спираючись виключно на факт дисциплінарного стягнення, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для стягнення збитків, оскільки предметом дисциплінарного провадження були конкретні події, що охоплюють лише незначну частину наданих послуг, а саме клопотання про проведення ексгумації. Натомість, рішенням КДКА не було встановлено факт неналежного виконання договору в цілому, що свідчить про неналежне з`ясування судом обставин справи.
Звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.01.2018 у справі № 750/3888/16-ц про те, що навіть факт накладення на адвоката дисциплінарного стягнення не позбавляє його можливості отримати оплату наданих юридичних послуг, за відсутності доказів, які б підтверджували наявність підстав для відповідальності за завдання збитків замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов договору про надання послуг за плату з його вини. Тобто саме лише існування дисциплінарного провадження безумовно не свідчить про неналежне надання усіх, передбачених договором послуг.
Вважає, що позивачем не було доведено, у чому саме полягає протиправність його поведінки у вигляді неналежного виконання умов договору, так як зобов`язання за договором виконані належним чином, послуги надані в обсягу та порядку, визначеними договором та погодженими сторонами, що виключає підстави для стягнення з нього на користь позивача збитків, завданих неналежним наданням правничої допомоги.
Додатково вказує, що суд першої інстанції, за відсутності жодного доказу, визначив розмір матеріальної шкоди виключно на підставі «достатньо переконливих з погляду розумності пояснень потерпілої сторони». 
Крім того, позивачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу, який засвідчує, як сам факт спричинення моральної шкоди, так і причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача та настанням такої шкоди, тому така вимога є необґрунтованою, а її задоволення судом у розмірі 100 000 грн безпідставним.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Сільченко С. О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частинами першою, другою, четвертою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
По справі встановлено, що 09.07.2020 між ОСОБА_2 (клієнтом) та адвокатом Середою А. А. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, предметом якого є зобов`язання адвоката надавати правову (правничу) допомогу в обсязі і на умовах, передбачених цим Договором, а саме: захист прав та представництво інтересів клієнта в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 12020220480002085, внесеного до ЄРДР 01.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого пунктами 1, 2 частини другої статті 115 КК України (далі - Договір).
З метою виконання доручень адвокату надано широкий спектр повноважень на представництво інтересів клієнта в усіх без виключення підприємствах, установах, організаціях, державних та недержавних органах, судах усіх інстанцій та юрисдикцій із усіма без виключення процесуальними правами, наданими стороні по справі чинними в Україні ГПК, ЦПК, КПК, КУпАП та КАС України, а також будь-якими іншими чинними Законами України.
Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Договору вартість наданих правових послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання правової допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвоката.
Клієнт також зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені адвокатом під час виконання доручення, такі як: сплата судового збору, оплата експертних послуг тощо у відповідності до наданих квитанцій та рахунків (пункт 3.1.5 Договору).
У випадку порушення своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену даним договором чи чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (пункти 6.1, 6.2 Договору).
Відповідно до пункту 6.3 Договору сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов`язань за даним Договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведене, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання. 
Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 28.03.2024 у дисциплінарній справі, порушеній за скаргою ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2, 3 частини другої статті 34 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з 28.03.2024 з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.
Вказане рішення КДКА було оспорено ОСОБА_1 в судовому порядку.
Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зокрема, судові рішення у справі № 440/4285/24 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у цій справі та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С. А. від 21 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у вказаній справі.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року у справі № 440/4285/24, яка набрала законної сили, встановлено, що «в межах Договору, скаржниця ОСОБА_2 доручала адвокату Середі А. А. звернутися до слідчого з клопотанням про вилучення записів з камер відеоспостереження наявних на будинку та прибудинковій території, з бодікамер поліцейських, які 01.06.2020 були на місці події, проведенні поквартирного обходу, з метою виявлення можливих свідків події, додаткового огляду місця події, балкону, маршових сходів, обшуку квартири, допиту поліцейських, членів слідчо-оперативної групи, які проводили огляд місця пригоди, понятих, Бута Д. В., який на день загибелі її дочки та онука знаходився в квартирі, про проведення експертиз: ноутбука, телефону загиблої, ґрунтової експертизи, трасологічної експертизи, але жодних з цих дій адвокат Середа А. А. не вчинив, але вчинив інші дії, які звелися до наступного: за участь у слідчому експерименті скаржниця ОСОБА_2 сплатила адвокату 600 доларів США та 1 500 доларів США за манекени, тоді як, згідно з наданим адвокатом товарним чеком манекени коштують 10 800 гривень; 500 доларів США за начебто отриману консультацію експерта та 600 доларів США за транспортні витрати, які жодним чином не підтверджені, 800 доларів США нібито за огляд місця події за допомогою дрону для відшукання камери відеоспостереження, інформацію про яку та місце її розташування адвокату повідомила Грудина Л. О., 1 500 доларів США за нібито радіорозвідку, 1 000 доларів США за відновлення інформації з телефону ОСОБА_3 , яку не відновлено, 300 доларів США за нібито вилучення записів з камер відеоспостереження, 1 000 доларів США за відновлення відеозапису, 7 200 доларів США за нібито проведення обшуку квартири у якій мешкала ОСОБА_3 .
Адвокат Середа А.А. стверджує, що він всі ці дії вчинив, але жодним доказом їх проведення не підтверджено.
На початку січня 2021 року ОСОБА_2 забажала звернутися до процесуального прокурора з клопотанням про проведення ексгумації тіл з метою з`ясування причини смерті загиблих, але це клопотання до прокурора адвокат не передав. В лютому 2021 року адвокат Середа А. А. повідомив ОСОБА_2 , що наявна постанова прокурора про проведення ексгумації тіл, а 26.02.2021 адвокат Середа А. А. повідомив їй про приїзд експертів з м. Києва для участі в ексгумації, але ексгумацію не провели.
15.03.2021 адвокат Середа А. А. надав інформацію ОСОБА_2 про те, що нібито суддя надала дозвіл на проведення ексгумації у строк з 24.03.2021 по 31.03.2021. Адвокати Середа А. А. та Чаричанський О. О. повідомили ОСОБА_2 про приїзд експертів вдруге та що слідча дія відбудеться 30.03.2021 о 14-ій годині.
30.03.2021 з 14-00 години до 17-00 години ОСОБА_2 разом з чоловіком перебували на кладовищі біля могил, але ніхто не приїхав. Лише 12.04.2021 адвокати ознайомили ОСОБА_2 з постановою прокурора про відмову у задоволенні клопотання адвоката Середи А. А. від 09.04.2021 про проведення ексгумації.
В матеріалах дисциплінарної справи наявна копія процесуального рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої адвоката Середи А.А. від 09.04.2021 про відмову в задоволенні клопотання про проведення ексгумації.
З огляду на це, за висновками Дисциплінарної комісії адвокат Середа А .А. знаючи про те, що станом на лютий-березень 2021 року він не вчинив жодних дій задля проведення цієї слідчої дії, навмисно ввів свою клієнтку в оману, надавши неправдиву інформацію про дату та час проведення слідчої дії, через що ОСОБА_2 та її чоловік понад 3 години знаходилися на кладовищі очікуючи учасників слідчої дії.
Зазначені дії вчинені адвокатом Середою А. А., в їх сукупності, КДКА Полтавської області розцінила, як грубе потурання принципів верховенства права, законності, незалежності, чесності та добропорядності, як основоположних засад адвокатської діяльності, що охоплюється присягою адвоката України, зміст якої визначено статті 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що кореспондується з вимогами статті 7 Правил адвокатської етики. 
Матеріалами дисциплінарної справи підтверджено неналежне виконання адвокатом ОСОБА_1 своїх професійних обов`язків до квітня 2021 р., а в подальшому взагалі не вчинення будь-яких дій на виконання умов Договору від 09.07.2020.
Тому, рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.03.2024 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з 28.03.2024 з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України є обґрунтованим, законним та таким, що постановлене з врахуванням усіх дійсних фактичних обставин вчиненого діяння».
Заперечуючи висновки суду першої інстанції, як такі, що ґрунтуються лише на матеріалах дисциплінарного провадження КДКА, відповідач ОСОБА_1 доказів, які підтверджують факт надання ним послуг правничої допомоги на сплачену позивачем ОСОБА_2 суму гонорару адвоката по справі не надав та належне виконання ним своїх обов`язків за договором про надання правової (правничої) допомоги від 09.07.2020 суду не довів.
Натомість, матеріалами справи, а також судовими рішеннями у справі № 440/4285/24, які набрали законної сили, встановлено, що адвокат ОСОБА_1 неналежно виконував свої професійні обов`язки, а з квітня 2021 року взагалі не вчиняв жодних дій на виконання умов Договору, чим спричинив позивачу збитків.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
У статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (пункт 4 частини першої статті 611 ЦПК України).
Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частини перша, третя статті 22 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. 
При цьому виходячи з аналізу зазначених правових норм під збитками слід розуміти об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника цивільних правовідносин і проявляється, зокрема, у здійснених нею витратах, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних доходах, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України). 
Судом встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги факт неналежного виконання відповідачем договору про надання правової (правничої) допомоги, внаслідок чого позивачеві завдано збитків у виді сплаченого гонорару адвоката за роботи (послуги), які фактично не були виконані (надані), і такі збитки підлягаю відшкодуванню в повному обсязі відповідачем-виконавцем, який несе відповідальність за порушення договору про надання адвокатських послуг.
Відсутність своєї вини у неналежному виконанні договору про надання правової (правничої) допомоги відповідач не довів, а доводи апеляційної скарги, що сплачені кошти є гонораром за виконану ним роботу є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами по справі.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги.
Такий звіт адвокатом Середою А. А. надано 27.02.2024 - під час здійснення відносно нього дисциплінарного провадження КДКА Полтавської області, проте, доказів, які б доводили виконання роботи на суму 18 400 доларів США ним не надані і суду такі обставини не доведені.
Факт перебування у відповідача невикористаних грошових коштів у сумі 200 000 грн, які були отримані ним від позивача в рамках роботи по вказаному договору, визнаний ним у Звіті про виконання робіт щодо надання юридичних послуг відповідно до договору від 06.07.2020. На вимогу позивача такі кошти відповідачем повернуті не були. 
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Оскільки строк, на який було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.07.2020, закінчився, подальше збереження відповідачем вказаних грошових коштів є неправомірним і суд першої інстанції обґрунтовано стягнув ці кошти на користь позивача.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Враховуючи, що відповідачем не спростовано презумпцію його вини у настанні негативних наслідків для позивача внаслідок неналежного виконання ним обов`язків адвоката, суд дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості з огляду на характер та інтенсивність пережитих позивачем страждань через дії відповідача ОСОБА_1 , який будучи адвокатом, на якого покладалась позивач у захисті її інтересів у кримінальному провадженні під час розслідування загибелі її дочки та онука, поводив себе нечесно, не добропорядно та негідно. Всупереч наданих йому повноважень адвокат Середа А. А. не виходив з пріоритету інтересів своєї клієнтки, навмисно вводив її в оману щодо послуг та їх вартості, надавав завідомо неправдиву інформацію про слідчі дії, які фактично ним не ініціювались, докази не збирались, експертизи не проводились, що завдало потерпілій ще більших душевних страждань через неможливість встановити дійсні обставини загибелі її дочки та онука. За захистом своїх прав позивач ОСОБА_2 змушена була звертатися зі скаргою щодо неналежної поведінки адвоката до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, якою встановлено факт вчинення адвокатом грубого дисциплінарного проступку та, враховуючи негативні наслідки такого проступку, застосовано до ОСОБА_1 найвище дисциплінарне стягнення -позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з 28.03.2024 з виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності складу цивільного правопорушення, як підстави для відповідальності за завдані позивачу ОСОБА_2 збитки та моральну шкоду, оскільки факт протиправної поведінки відповідача встановлений Рішенням про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності від 28.03.2024, а також постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 440/4285/24, яка набрала законної сили. Безпосередній причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки адвоката Середи А. А. із завданими ОСОБА_2 збитками та моральною шкодою є очевидним, оскільки уклавши з позивачем договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідач всупереч своїх професійних обов`язків доручення клієнта не виконав, порушив присягу адвоката України та правила адвокатської етики, що призвело до майнових та моральних втрат позивача. Розмір збитків встановлено судом на підставі наданих по справі доказів, яким судом дано належну правову оцінку. 
Таким чином, вірно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, та дійшов обґрунтованих висновків, які доводами апеляційної скарги відповідача не спростовуються. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи й на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду не впливають.
За таких обставин колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя       С. Б. Бутенко

Судді          А. І. Дорош

В. М. Триголов