САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1643/26 
Провадження №2/726/591/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: 
головуючого судді Асташева С. А.,
з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, 
У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До Садгірського районного суду м. Чернівці позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору у якому представниця позивача Пуха Н.С. просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1574586 від 12.03.2025 в сумі 17920,00 грн, яка складається з: 10000,00 грн тіло кредиту та 7920, 00 грн нараховані проценти. Також просить стягнути із відповідача судові витрати у справі на оплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн, правничу допомогу – 10 000,00 грн та відправку документів – 180,18 грн.
Представниця позивача вказує, що 12.03.2025 ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» уклали електронний кредитний договір № 1574586, відповідно до якого позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником та надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 . Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 30 травня 2025 року (включно).
В подальшому відповідач уклав додаткові угоди, якими змінював п.1.3 кредитного договору з кінцевим терміном повернення кредиту, зокрема востаннє 10 листопада 2025 року до 29 січня 2026 року.
У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 10000,00 грн. тіло кредиту та 7920,00 грн нараховані проценти, які з посиланням на відповідні норми просить стягнути у судовому порядку.
Від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Позовну заяву сформовано в системі «Електронний суд» 01.05.2026.
Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява 01.05.2026 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.
Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 04.05.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 19.05.2026 та у зв`язку із неякою відповідача відкладено на 02.06.2026.
Також суд своєю ухвалою задовольнив клопотання позивача та витребував у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» докази у справі, які надійшли до суду 11.05.2026.
Позивач у позові вказав про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника, проти заочного рішення не заперечив. 
Відповідач  ОСОБА_1 скерував письмову заяву у якій позовні вимоги визнав частково, в частині тіла кредиту. Також заперечив щодо витрат на правничу допомогу. Розгляд справи просив провести за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що 12.03.2025 ТОВ «ФК «Абекор» (як кредитодавеця) і ОСОБА_1 (як позичальник) за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір № 1574586.
Відповідно до п.1.1 Договору, його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Сайт. Електронна Ідентифікація Позичальника в ІКС Кредитора здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом Позичальника та направлений Кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході та/або (під час обслуговування у Кредитора). При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Сайту/ІКС Кредитора.
На умовах цього Договору, Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до умов Договору сторони погодили:
-Сума кредиту(загальний розмір) складає: 10000 грн 00 коп. Тип кредиту – кредит (п. 1.2 Договору);
-Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 30 травня 2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.3 Договору). Кількість платежів – 2 платежі. Періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30дн. 2-й платіж через 50 днів (п. 1.3 Договору);
-Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка – 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом; акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: - 0.0990 % в день, що застосовується протягом першого період користування кредитом (п. 1.4 Договору);
-Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0.10 % в день (п. 1.7 Договору).
Згідно з п. 2.1 Договору, Кошти кредиту надаються Кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 що емітована банком України.
Кредитний договір та додаток №1 до договору підписані відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «v28004», що додатково підтверджує Log file за Кредитним договором № 1574586 від 12.03.2025 у якому вказані всі дії відповідача щодо укладення Договору у ІКС.
Також позивач надає Паспорт споживчого кредиту, у якому містилася інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) для продуктів, що надаються під торговою маркою Firstcredit.
До матеріалів справи долучена Анкета клієнта - фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІТС) у якій містяться надані відповідачем власні персональні дані в тому числі мобільний номер телефону.
Строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника на кількість днів, запропоновану Кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються Кредитором, публікуються на Сайті), на підставі правочину, що укладається між Сторонами, відповідно до наступного порядку (п. 4.1 Договору).
В подальшому відповідач уклав додаткові угоди, якими змінював п.1.3 кредитного договору з кінцевим терміном повернення кредиту, зокрема:
10 квітня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 29 червня 2025 року;
10 травня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 29 липня 2025 року;
09 червня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 28 серпня 2025 року;
09 липня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 27 вересня 2025 року;
08 серпня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 27 жовтня 2025 року;
07 вересня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 26 листопада 2025 року;
08 жовтня 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 27 грудня 2025 року;
10 листопада 2025 року – сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту 29 січня 2026 року.
Відповідно до квитанції за сплату №20159-1363-197725565 12.03.2025 на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в сумі 10000,00 грн, що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 12.03.2025 об 13:58:24.
Також позивач надає лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих № 22698 від 27.04.2026, у якому ТОВ «ФК «Контрактовий дім» надіє інформацію про успішно проведену операцію із переказу коштів 12.03.2025 у сумі 10 000 грн на картку НОМЕР_2 , платіж 1572243252, здійснений на підставі договору з ТОВ «АБЕКОР» №28122023/02А від 28.12.2023.
Відповідно до даних Розрахунку заборгованості за договором № 1574586 від 12.03.2025 у ОСОБА_1 наявна заборгованість, станом на 29.01.2026 (дату закінчення дії Договору), у розмірі 17920,00 грн, яка складається з: 
10000,00 грн – тіло кредиту;
7920,00 грн – нараховані проценти.
Доказів добровільної оплати заборгованості суду не надано.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).
У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором.
Під час укладення Кредитного договору № 1574586 від 12.03.2025 сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Також сторони відповідними договорами продовжили строк дії кредитного договору.
ОСОБА_1 не заперечив факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.
ТОВ «ФК «Абекор» підтвердило факт надання кредитних коштів відповідачу (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім») відповідними документами (довідкою та квитанцією), які свідчать про перерахування 12.03.2025 коштів у сумі 10 000 грн від ТОВ «ФК «Абекор» на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що здійснювалось за допомогою системи EasyPay.
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем.
Розмір заборгованості визначений станом на 29.01.2026, тобто у межах погодженого строку кредитування. Позивач здійснює нарахування процентів за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами, у визначеному сторонами відсоткову ставку та не здійснює будь-яких інших нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору.
Доказів на спростування розміру заборгованості чи проведеного розрахунку суду не надано, як і доказів на оплату заборгованості.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Висновки суду.
Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає до задоволення, а з відповідача потрібно стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 1574586 від 12.03.2025 у розмірі 17 920,00 грн.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір, із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у розмірі 2 662 гривні 40 копійок (платіжна інструкція № 720 від 14 квітня 2026 року).
Також позивач вказує про понесені витрати на відправку документів відповідачу у розмірі 180,18 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі такі судові витрати потрібно стягнути із відповідача на користь позивача.
Також суд зауважує, що позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
Між ТОВ «ФК «Абекор» та Адвокатським бюро «Наталії Пухи» укладений договір про надання правничої допомоги № 22122025 від 22.12.2025. За цим Договором Адвокатським Бюро та/або Адвокатом надається Клієнту наступні види правової (правничої) допомоги: представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського судочинства, а також в інших державних органних, перед фізичними та юридичними особами; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта.
Вартість правової (правничої) допомоги Адвокатському Бюро та/або Адвокату обчислюється виходячи із фактично витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової (правничої) допомоги.
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 30.04.2026 визначена вартість послуг правової допомоги у сумі 10 000 грн, що складається з: 
зустріч з Клієнтом й консультація про перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, кількість годин - 1, вартість за одну годину - 2000, 00 грн, сума - 2 000, 00 грн;
написання позовної заяви формування додатків та надсилання до суду матеріалів позовного провадження (підготовка доказів, додатків тощо), кількість годин – 2,5, вартість за одну годину - 2000, 00 грн, сума — 5 000, 00 грн;
підготовка процесуальних документів (запитів, пояснень, відповідь на відзив, розрахунки судових витрат, клопотань тощо), кількість годин - 1, вартість за одну годину - 2000, 00 грн, сума - 2000, 00 грн;
супроводження справи у суді, моніторинг судових реєстрів щодо процесуального статусу судової справи, кількість годин - 0,5, вартість за одну годину - 2000, 00 грн, сума - 1 000, 00 грн.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення витрат на правничу допомогу. 
Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт надання правничої допомоги адвокатом у справі, однак на думку суд розмір гонорару в даній малозначній справі на суму 10 000 гривень за подання позову, який є однотипними у даній категорії справ, без участі в судових засіданнях є завищеним, виходячи із кількості витраченого часу, а також не доведено наявності витрат на супровід справи у суді та підготовку процесуальних документів у справі, а тому керуючись принципами справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 2 000 гривень у рахунок відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.
На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор», код ЄДРПОУ 39287145, адреса: 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, будинок 75, прим. 601А, заборгованість за кредитним договором № 1574586 від 12.03.2025 в сумі 17920 (сімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок, яка складається з:
10000 гривень 00 копійок – тіло кредиту;
7920 гривень 00 копійок – нараховані проценти.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор», код ЄДРПОУ 39287145, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, витрати на відправку документів у розмірі 180 (сто вісімдесят гривень) 18 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. 
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор», код ЄДРПОУ 39287145, адреса: 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, будинок 75, прим. 601А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя 	С. А. Асташев