Справа № 748/857/26 	Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О. 	
Провадження № 33/4823/478/26 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі головуючої - судді Разгуляєвої О.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бредюка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Бредюка Олега Миколайовича на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2026 року, у справі про притягається до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,
у с т а н о в и в:
Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.04.2026 ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у сумі 665 грн 60 коп. 
Судом першої інстанції встановлено, що 13 березня 2026 року о 10 годині ОСОБА_1 на а/д Н-27, Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч, 18 км+250 м., с. Брусилів, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілями який здійснював обгін «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль який їхав в попутному напрямку «Renault Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що схема місця ДТП складена працівниками поліції з порушеннями, оскільки на ній не відображено: знак пішохідний перехід та дорожня розмітка, що його позначає; місце контакту автомобілів «Volkswagen Golf» та «Toyota RAV4», яке знаходиться поза межами проїжджої частини, а саме на асфальтованому з`їзді до с. Брусилів; сліди юзу коліс автомобіля «Toyota RAV4» залишені на ґрунтовому узбіччі. Вважає, що причиною виникнення ДТП є дії водія автомобіля «Toyota RAV4», що виразилися у порушенні ПДР, оскільки фактично перед зміною напрямку руху та виїздом на зустрічну смугу для руху останній не переконався у безпечності виконуваного маневру. Окрім того зазначає, що в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 підтвердив, що у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 був увімкнений покажчик лівого повороту, в зв`язку з чим він утримався від обгону даного автомобіля. Звертає увагу апеляційного суду, що судом першої інстанції не встановлено об`єктивно всіх обставин ДТП та не з`ясовано той факт, що водій ОСОБА_2 здійснюючи маневр обгону в забороненому місці, не застосував гальмування для уникнення зіткнення, а навпаки змінив напрямок свого руху вліво на узбіччя та з`їхавши з автодороги Н27 і перебуваючи поза її межами скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , що є причиною даної ДТП.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол,  ОСОБА_1  та його захисника Бредюка О.М., які подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів підтримали та просили задовольнити, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613812 від 13.03.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.1ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.
За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У пункті 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
В ході розгляду справи, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, заперечив. При цьому пояснив, що перед поворотом на с. Брусилів завчасно увімкнувши сигнал повороту, подивився у дзеркало заднього виду, впевнившись, що автомобілів немає, став повертати ліворуч та відчув удар в переднє ліве крило. За ними їхав автомобіль «Renault Megane Scenic», а за нею «Toyota RAV4» та на перехресті другорядної дороги відбулося зіткнення. Вважає, що в зазначеному ДТП винен водій автомобіля «Toyota RAV4».
Захисник ОСОБА_4 , у суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 ..
Проте такі їх доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.
Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 613812 від 13.03.2026; схемою місця ДТП від 13.03.2026 року; письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 відповідно до яких, рухаючись дорогою Н-27 Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч на автомобілі «Renault Megane Scenic» біля повороту на с. Брусилів йому в поперек дороги на його шляху виїхав автомобіль «Toyota RAV4», він почав різко гальмувати, але не встиг та вдарив у правий бік «Toyota RAV4»; письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , який пояснив, що рухаючись по зазначеній дорозі увімкнувши лівий поворот та поїхав на обгін автомобіля попереду, автомобіль, який їхав з правої сторони увімкнув лівий поворот і різко поїхав вліво, в наслідок чого даний автомобіль вдарив його у задній правий бампер, його автомобіль почало розвертати поперек дороги, після чого наступний автомобіль вдарив його в бік та він заїхав у кювет; відеозаписом з реєстратора автомобіля «Volkswagen Golf» та фото, долучені до матеріалів справи захисником ОСОБА_4 ..
У судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що об`їжджав автомобіль Рено, який рухався перед ним зі швидкістю 60-70 км/год. Перед автомобілем Рено рухався автомобіль Фольксваген і коли він обганяв його, той почав повертати ліворуч. Щоб уникнути зіткнення він прийняв ліворуч, але автомобіль Фольксваген вдарив його переднім лівим крилом у праву частину заднього бампера.
Потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що їхав на автомобілі Рено. Попереду нього рухався автомобіль Фольксваген, який почав повертати ліворуч. В цей час ззаду автомобіль Тойота почав обгін. Потім Тойоту винесло перед його автомобілем і він загальмував, але автомобіль не встиг зупинитися і трапилося зіткнення.
Так, з відеозапису реєстратора з транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 наданого захисником Бредюк О.М. вбачається, що авто під керуванням ОСОБА_1 розпочало маневр повороту ліворуч у той момент, коли автомобіль «Volkswagen Golf» під керуванням ОСОБА_2 уже здійснював обгін, оскільки зіткнення відбулось протягом 2 секунд з моменту початку здійснення маневру автомобілем під керуванням ОСОБА_1 і відбулося саме на зустрічній смузі руху. Крім того, вбачається що водій автомобіля «Toyota RAV4» намагався уникнути зіткнення, шляхом зміни напрямку руху вліво, однак уникнути зіткнення не вдалося. 
Крім того, твердження ОСОБА_1 та його захисника, що він переконався при здійсненні маневру, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, спростовуються, також характером пошкоджень транспортних засобів, унаслідок ДТП, які відображені в схемі місця ДТП, а саме: у автомобіля «Toyota RAV4»-переднє праве крило, передні праві двері, заднє праве крило, задній бампер, передня права стойка, правий поріг; у автомобіля «Volkswagen Golf» - переднє ліве крило, передній бампер, передня ліва фара.
З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України виникла дана ДТП. Так як, останній, 13.03.2026 о 10-00год с. Брусилів, дорога А/Д Н-27 Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч, 18 км+250 м., при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілями який здійснював обгін «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль який їхав в попутному напрямку «Renault Megane Scenic», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження. Автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про порушення працівниками поліції під час складання схеми місця ДТП, оскільки вказана схема ДТП містить інформацію про ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього. Схема місця ДТП підписана учасниками дорожнього-транспортної пригоди, зауважень не містить.
З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 вини у порушенні Правил дорожнього руху, перекладаючи таку на іншого учасника ДТП, посилаючись на те, що останній, рухався з перевищенням швидкості руху та здійснював обгін перед пішохідним переходом, суд до уваги не приймає, оскільки оцінку діям іншого водія у даному судовому провадженні суд не надає, оскільки розглядає справу в межах протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 .. 
Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.
З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані матеріали справи та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не був уважний, не дотримався вимог п.10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху не переконався що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а саме водію автомобіля Toyota RAV4, який здійснював обгін, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
Усі твердження сторони захисту не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
Таким чином, постанова судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2026 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.
А відтак, апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін відповідно до ст.294 КпАП України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Бредюка Олега Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2026 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	О. В. Разгуляєва