РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/6890/25
провадження у справі № 2/0285/388/26
30 квітня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Васильчук Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання Букши О. В.,
позивача   ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Скиби О. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження 
за позовом  ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 ,
третя особа: Служба у справх дітей Звягельської міської ради,
про позбавлення батьківських прав, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Звягельської міської ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір.
В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/4013/24 від 03.09.2024 встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що після встановлення батьківства відповідач продовжував ухилятися від виконання батьківських обов`язків відносно доньки, матеріальної допомоги не надавав, у зв`язку із чим зверталась до суду із позовом про стягнення аліментів. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/5474/24 від 03.12.2024, яке постановою Житомирського апеляційного суду від 16.01.2025 було змінено, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1700 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Станом на 11.12.2025 розмір заборгованості становить 329,03 грн. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається, не піклується про стан здоров`я доньки, яка має статус дитини з інвалідністю, не цікавиться її життям та навчанням, з дитиною не проживає та не спілкується. Фактично утриманням, вихованням та матеріальним забезпеченням доньки займається вона, оскільки батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування у своєму висновку вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. До суду 23.04.2026 надіслав заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, з вимогами позову не погодився.
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Пояснила, що особисто спілкувалась з відповідачем в телефонному режимі. Відповідач категорично відмовився від зустрічей із фахівцями Звягельського міського центру соціальних служб, повідомляв про те, що двері до свого будинку фахівцям не відкриє, а також вказував на те, що не спроможний виконувати батьківські обов`язки та не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 .
Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що взагалі не знає ОСОБА_2 , не бачилась з ним жодного разу, ОСОБА_2 ніколи не цікавився нею. Батько жодного разу до неї не приходив та не телефонував їй, а тому вона бажає щоб його позбавили батьківських прав. 
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази, суд приходить наступного висновку.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. 
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років(ст.165 СК України). 
Встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/4013/24 від 03.09.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 . Задоволено та встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено зміни до актового запису про народження, зазначивши в графі «батько» - «громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.10.2024.
Постановою Житомирського апеляційного суду №285/5474/24 від 16.01.2025 рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2024 змінено, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . На утримання доньки ОСОБА_3 з 3000 грн. щомісячно до 1700 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
14.02.2025 постановою державного виконавця Звягельського ВДВС у Звягельському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на підставі виконавчого листа №285/5474/24 від 12.02.2025 відкрито виконавче провадження №77214932 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів та відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 11.12.2025 заборгованість відсутня.
Відповідно до довідки ОСББ «Колорит» від 25.11.2025 ОСОБА_1 . Зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Разом із нею проживає її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується витягом із реєстру територіальної громади.
ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю до 18 років та отримує державну соціальну допомогу.
З довідки Гімназії №2 Звягельської міської ради від 24.11.2025 слідує, що ОСОБА_3 навчається в 6А класі Гімназії. Регулярно відвідує заняття. Дитина завжди охайна і доглянута. Мати спілкується з учителями, цікавиться шкільним життям. Батько учениці ОСОБА_2 не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням дитини, не підтримує зв`язок з учителями. Дитину до школи приводить мати і забирає мати.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради 22.10.2025 №1678, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.
З огляду на наведене, встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на тривале свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватися про дочку та займатись її вихованням.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що при зміні поведінки особи та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, особа має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, яка взагалі не знає свого батька та наполягає на позбавленні його батьківських прав, а також враховуючи наявність того факту, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свою дочку ОСОБА_4 , будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір.
Керуючись статтями 4, 10-12, 76-83, 141, 258-259 ЦПК України - 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять 20 копійок). 
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду
Дата виготовлення повного тексту судового рішення - 08.05.2026.

Головуюча суддя      Л. Й. Васильчук