Дата документу 27.05.2026 
Справа № 334/4166/26
Провадження № 1-кп/334/578/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27 травня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 12026082050000459 від 28.02.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербаки Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України 

ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2026 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виник на ґрунті ревнощів, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, наніс останньому не менше п`яти ударів руками по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження у виді синців на повіках правого ока, верхній повіці лівого ока, правій щочно-виличній ділянці, на верхній та нижній губі і на підборідді, а також садна в щочно-виличній ділянці. 
Продовжуючи свої дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 наніс ножем, який знаходився в кімнаті, один удар у праву виличну ділянку обличчя, заподіявши легке тілесне ушкодження у виді поверхневої рани у вказаній ділянці, а також один удар у ліву бічну поверхню грудної клітини, заподіявши тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у виді одиничного проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, магістральної судини (верхньої порожнистої вени), легень, серцевої сорочки та пристінкової плеври, що викликало масивну внутрішню кровотечу та у ранньому після травматичному періоді ускладнилось розвитком геморагічного шоку. Від отриманого тяжкого тілесного ушкодження, а саме проникаючого сліпого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця, магістральної судини (верхньої порожнистої вени), легень, серцевої сорочки та пристінкової плеври, що викликало масивну внутрішню кровотечу та у ранньому після травматичному періоді ускладнилось розвитком геморагічного шоку,   ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 23.52 в приміщенні КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого. 
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та зазначив, що обставини зазначені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. 
ОСОБА_5 пояснив суду, що 27 лютого 2026 року, він разом зі своїм рідним братом ОСОБА_7 та своєю співмешканкою ОСОБА_8 знаходилися у квартирі, яку вони орендують як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 . Вони вечеряли разом та вживали алкогольні напої. Приблизно о 20 год.00 хв., він пішов в іншу кімнату відпочивати, оскільки вранці йому треба було йти на роботу. Прокинувся він близько 22 години від шуму, який доносився з кухні, де залишався його брат ОСОБА_7 та співмешканка ОСОБА_8 . Вони доволі гучно розмовляли та з їх розмов він відчув почуття ревнощі. Зайшовши до кухні, він побачив, що брат сидить разом зі ОСОБА_8 . Після побаченого, він наніс не менше п`яти ударів в обличчя ОСОБА_7 , потім взяв ніж, який він зберігав у себе з часу перебування на військовій службі та наніс один удар в область обличчя ОСОБА_7 , спричинивши порання. Після чого, ще один удар в область грудної клітини. Від цього удару, ОСОБА_7 почав втрачати свідомість, з грудної клітини йшла кров. Він викликав швидку допомогу та почав зупиняти кровотечу. Що відбувалося у подальшому, він не знає, оскільки ОСОБА_7 забрала карета швидкої допомоги, а його затримали співробітники поліції. У відділенні поліції він дізнався що ОСОБА_7 помер. 
ОСОБА_5 дуже шкодує про скоєне, оскільки ОСОБА_7 був його рідним братом. У них були гарні стосунки. Він не розуміє, як могло статися таке та добре розуміє, що цей випадок залишиться з ним на все життя. Тому, єдине, що він може зробити, це укласти контракт з ЗСУ та перебуваючи на фронті, загладити свою провину.
Просив суд призначити йому мінімальне покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії. 
Прокурор у судовому засіданні вказав на обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують таке, вважав достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд призначити її сину мінімальне покарання. Вона не має до нього претензій. З розумінням поставилася до обставин скоєного злочину. Пояснила суду, що ОСОБА_5 дуже добра та чуйна людина. Він дуже шкодує що скоїв, тому вона його пробачила. 
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно зрозумів зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України обмежується визнавальними показами обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.
Відтак з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню у межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого. 
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 під час скоєння кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, є визнання вини.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке закон відносить до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває; щиро розкаювався у скоєному та намагається добровільно укласти контракт з ЗСУ для проходження військової служби. 
З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого буде досягнуто призначенням покарання, у межах санкції статті 121 ч.2 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) або статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) суд не вбачає. 
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання розподілу процесуальних витрат на залучення експерта, судом не вирішується, оскільки витрати за залучення стороною обвинувачення експертів в порядку визначеному ч. 2ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. 
Питання речових доказів вирішуватиметься у порядку статей 100, 124, 174 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою. 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його фактичного затримання з 27 лютого 2026 року. 
Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.02.2026 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Речові докази: два зразка букального епітелію та зразок букального епітелію відібраного у ОСОБА_5 – знищити;
комплект термобілизни чорного кольору (штани, кофта), штани спортивні чорного кольору, шкарпетки зеленого кольору з написом «ЗСУ», вилучені у ОСОБА_5 – повернути власнику;
труси чоловічі синього кольору зі слідами РБК, чорну футболку у розрізаному стані – знищити;
наволочку (вилучену з підлоги в приміщенні кімнати), баф, який належить померлому ОСОБА_7 , резиновий (гумовий) браслет, який належав померлому, предмет схожий на чохол для ножа, вилучений з підлоги між приміщенням кімнатою, кофту зі слідами РБК, комуфляжну куртку зі слідами РБК, яка належала померлому ОСОБА_7 , предмет, схожий на ніж, вилучений з підлоги кухні, змив з пляшки зі слідами РБК, пляшку з під алкогольного напою «Бренді», пляшку з під горілки «Хлібний Дар» - знищити;
DVD-R диск зі збереженням інформації, а саме: відеозапис огляду міста події за адресою: АДРЕСА_2 , DVD-R диск зі збереженням інформації, а саме: аудіозапис мовного реєстратора виклику на лінію «103», DVD-R диск зі збереженням інформації, а саме: аудіозапис мовного реєстратора виклику на лінію «102» - зберігати у матеріалах кримінального провадження. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
З текстом судового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua
Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 27 травня 2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1