ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1467/26 Справа № 183/2854/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігольнікова М.О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кондренко К.П., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 н а постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2026 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
за участю: 
захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — Кондренко К.П.,

В С Т А Н О В И В: 

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 березня 2026 року о 00-10 годині в м. Самар (Новомосковськ) вулиця Гетьманська (Радянська), 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 200D, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість ротовій порожнині, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, водій відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Кондренко К.П., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. 
На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що суд першої інстанції провів судове засідання без участі ОСОБА_1 , що свідчить про порушення права останнього надати пояснення безпосередньо у суді. 
Вказує, що відеозапис не містить фіксації обов`язку працівника поліції представитись відповідно до ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час спілкування з працівниками поліції, апелянт зазначив, що він є діючим військовослужбовцем, але останні проігнорували вказаний факт. В поведінці ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння не вбачається. ОСОБА_1 їхав із службового відрядження, а отже на час затримання перебував на військовій службі.
Вказує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про порядок та не роз`яснено процедуру проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. 
Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явився, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.
Позиція учасників процесу.
У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні.
Мотиви апеляційного суду.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Як випливає зі змісту постанови, обґрунтовуючи судове рішення, суддя послався на докази, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції., направлення на огляд водія транспортного засобу, письмові пояснення ОСОБА_1 . 
У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддею першої інстанції вимоги зазначеної правової норми про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності не дотримані.
Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 (далі Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
За п.10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. 
Зокрема, в ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 Інструкції №1452/73, чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у закладах охорони здоров`я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.
Вказаний огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно водія ОСОБА_1 не проводився, йому не було запропоновано його пройти на місці. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння (декілька разів), при цьому поліцейські не надали жодного роз`янення щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння, однак одразу ними було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Даними діями працівників було порушено вимоги п.6 розділу І Інструкції та ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Вважаю доводи апелянта слушними, оскільки лише чітке дотримання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення огляду, що є порушенням вищезазначених норм. 
В матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського ID реєстратора 797145 від 11.03.2026 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд, зазначав, що буде проходити огляд тільки у ВСП. Також вбачається адекватна поведінка ОСОБА_1 , чітка мова. Попри те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським попри це була зафіксована відмова від огляду. На відеозаписі немає інформації щодо дотримання поліцейськими положенням ст. 18 Закону України “Про національну поліцію”, а саме звертаючись до особи, поліцейський зобов`язаний представитися: назвати своє прізвище, посаду, звання, пред`явити службове посвідчення. 
Крім того, зазначаю, що за вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Але такого відсторонення не було, що також свідчить на користь ОСОБА_1 , що він не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.
Отже приходжу до висновку, що протокол було складено на припущеннях, з порушенням вимог Наказу МВС №1375 від 07.11.2015 року та норм чинного законодавства.
Але суд першої інстанції на вказані порушення вимог Закону належної уваги не звернув, та прийшов до хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 . 
Згідно вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
З огляду на викладене, вважаю, що постанову суду не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню, з постановлянням нової, якою слід визнати ОСОБА_1 невинуватим, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу адвоката Кондренко Катерини Петрівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити. 
Постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2026 року - скасувати.
Винести нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Суддя:    О.Ю. Іванченко