Справа № 703/2940/26 р.
3/703/1160/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, як притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія: НОМЕР_1 від 12.06.2014, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.123 КУпАП,
встановила:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 07 травня 2026 року о 07 год. 21 хв., в м. Сміла, вул. Незалежності, 47, керуючи транспортним засобом Сітроен, н.з. НОМЕР_3 , здійснив проїзд залізничного переїзду в м. Сміла по вул. Незалежності на заборонений сигнал світлофора, червоний, та звуковий сигнал (незалежно від положення шлагбаума), чим порушив вимоги п.20.5 (в) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 123 КУпАП. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, оскільки заборонений сигнал світлофора був увімкнений вже в момент перетину ним залізничного переїзду, таким чином він завершував маневр, а різка зупинка автомобіля могла призвести до створення аварійної ситуації. Тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частина 2 статті 123 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
Отже, диспозиція ч.2 ст. 123 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку п.20.5 (в) ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог ПДР України.
Згідно до п.20.5 (в) ПДР України, рух через переїзд забороняється, якщо: увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума;
Як доказ вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№659251 від 07.05.2026; 
- картку обліку адміністративного правопорушення від 07.05.2026;
- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 07.05.2026, які підтверджують
обставини, повідомлені особою під час судового засідання, та узгоджуються з її усними поясненнями, наданими суду;
- відеозаписом наданого на компакт – диску, відповідно до якого зафіксовано, що
заборонний сигнал світлофора відображається лише в момент, коли транспортний засіб перебував у безпосередній близькості до залізничого переїзду та фактично завершував його проїзд. 
- довідкою ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до якої, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія;
Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП суду надано не було.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи (Cправа «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146).
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Одним з проявів верховенства права, - підкреслюється у підпункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.11. № 15-рп/2004, - є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що на момент в`їзду транспортного засобу під керування ОСОБА_1 на залізничний переїзд або перетину межі, перед якою водій зобов`язаний був зупинитися, уже діяв заборонний сигнал світлофора. Сам по собі факт перебування транспортного засобу в межах переїзду після увімкнення такого сигналу не є безумовним підтвердженням порушення вимог Правил дорожнього руху.
Тому за таких обставин водій був зобов`язаний вжити заходів для безпечного завершення розпочатого маневру, оскільки раптова зупинка транспортного засобу могла створити небезпеку для дорожнього руху. Також сам факт завершення маневру після увімкнення заборонного сигналу не свідчить про те, що маневр був розпочатий з порушенням вимог Правил дорожнього руху.
Зважаючи на викладене, аналізуючи матеріали справи, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123КУпАП, 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.123 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 123, ст.247 283, 285 КУпАП, суддя, -
постановила:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 123 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Ю.В. Крива