УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 285/2260/23	Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.	
Категорія 247 КУпАП	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В., 
із секретарем судового засідання Лупіновою Д.П., 
з участю захисника Єгорова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі справу за апеляційною скаргою адвоката Єгорова Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 08 квітня 2023 року о 22 год. 52 хв. в м. Звягель по вул. Мерицькій, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» (тест № 362), результат огляду — 1,61 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суть апеляційної скарги
Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Єгоров С.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, закривши провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та протягом усього часу перебування справи в суді безперервно перебуває на військовій службі, виконуючи бойові завдання безпосередньо у зоні ведення активних бойових дій — у АДРЕСА_1 (в/ч НОМЕР_2 ). Судові повістки надсилалися виключно на цивільну адресу реєстрації особи, де вона фізично не перебувала та не могла перебувати. Суд першої інстанції не вжив жодних заходів для повідомлення військовослужбовця через командування. Про постанову ОСОБА_1 дізнався лише 27 травня 2026 року з автоматичного сповіщення мобільного застосунку «Приват24» про накладення арешту на його рахунки. Апеляційну скаргу подано 03 червня 2026 року.
По суті захисник стверджує, що подія правопорушення мала місце 08 квітня 2023 року, а граничний річний строк для накладення стягнення, передбачений ч. 6 ст. 38 КУпАП, сплив 07 квітня 2024 року. Оскаржувана постанова винесена 20 квітня 2026 року — через понад два роки після спливу строку давності. КУпАП не передбачає можливості зупинення або переривання строків, встановлених ст. 38 КУпАП, у справах за ст. 130 КУпАП, тому зупинення провадження, здійснене судом 01 червня 2023 року, не тягло за собою зупинення перебігу строку давності.
Позиції учасників справи
В судовому засіданні захисник Єгоров С.О. підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє адвокат Єгоров С.О.
Мотиви апеляційного суду
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Заслухавши пояснення захисника Єгорова С.О. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з частиною 1 статті 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення за протоколом серії ААД № 168733 від 08 квітня 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані матеріали відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зазначав, що провадження у справі було зупинено 01 червня 2023 року, у зв`язку з призовом ОСОБА_1 до лав Збройних Сил України, та поновлено 19 лютого 2026 року.
Однак, з такими висновками в частині дотримання строків накладення адміністративного стягнення апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
Статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (пункт 7).
Статтею 38 КУпАП встановлені строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (частина 6 статті 38 КУпАП).
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме: вчинення адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинено ОСОБА_1 08 квітня 2023 року. Таким чином, граничний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч.6 ст.38 КУпАП, сплив 07 квітня 2024 року. Оскаржувана постанова ухвалена 20 квітня 2026 року, тобто поза межами встановленого законом строку більш ніж на два роки.
Порівнюючи правову природу інституту строків накладення адміністративного стягнення, які передбачені статтею 38 КУпАП, та строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, що передбачено в статті 277 КУпАП, суд доходить висновку, що вони не перетинаються між собою, оскільки в першому випадку стаття 38 КУпАП становить матеріальний аспект та регулює загальний строк давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, який не містить випадків зупинення та жодним чином не пов`язаний із строками розгляду справ уповноваженим органом. Натомість стаття 277 КУпАП являє собою у чистому вигляді процесуальну норму, яка внормовує для уповноваженого суб`єкта строк, протягом якого має бути розглянуто справу та прийнято рішення по суті.
Тобто передбачені у статті 277 КУпАП випадки зупинення процесуального строку розгляду справ, пов`язаних із корупцією, та застосування їх за аналогією жодним чином не зупиняє загальні строки давності накладення адміністративного стягнення.
Тому, сплив річного строку давності накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, навіть під час зупинених судом процесуальних строків розгляду такої справи, є безумовною підставою для закриття провадження на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.
Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , вчинено 08 квітня 2023 року та на момент розгляду справи 20 квітня 2026 року закінчився визначений КУпАП строк накладення адміністративного стягнення. 
Тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, ,а постанова Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити Єгорову Сергію Олександровичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Єгорова Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 — задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, — скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук