УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №282/84/26 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М. 
Номер провадження №33/4805/695/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т.С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С. розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді першої інстанції, 25 січня 2026 року о 01 год 40 хв в с.Громада по вул.Перемоги Житомирського району Житомирської області водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Алкотест-Драгер» номер 6810 на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, що підтверджується тестом номер 1312, результат становить 2.21 проміле, що зафіксовано на портативний відеореєстратор номер 854558, 857494, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху – керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що не знайомий та не отримував повний текст постанови, а тому був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу та викласти в такій скарзі мотиви незгоди з таким рішенням суду. Тому дана апеляційна скарга подана ним для дотримання строків, передбачених ст.294 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про проведення судового засідання повідомлені належним чином. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії  ЕПР1 №574811 ( а.с.2).
- копією постанови серії ЕНА №6561990 (а.с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 з відміткою про згоду з результатами огляду (а.с.4);
- роздруківкою тесту на стан алкогольного сп`яніння від 25.01.2026 № 1312, яка підписана ОСОБА_1 .. Результат огляду 2,21 проміле (а.с.4а);
- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, що міститься на диску, який приєднаний до матеріалів справи, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці. Результат 2,21 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, на огляді в медичному закладі не наполягав. Складені матеріали ОСОБА_1 підписав без зауважень.
Поясненнями самого ОСОБА_1 який в суді першої інстанції вину у вчиненому правопорушенні визнав та пояснив, що 25 січня 2026 року був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме: не освітлювався державний номерний знак. На запитання працівників поліції він повідомив, що вживав алкогольні напої та погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду був 2.21 проміле. З результатом огляду погодився. Клопотання про проведення огляду в медичному закладі працівникам поліції не заявляв.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ..
З відео вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», результат якого показав позитивну пробу 2,21 проміле, що значно перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. Будь-яких зауважень щодо процедури проходження огляду, яка йому була попередньо роз`яснена працівниками поліції і результату огляду водій не заявляв. 
Слід зазначити, що за змістом ч.3 ст.266 КУпАП, лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним на місці з використанням спеціального технічного засобу. 
Як вбачається з відеозапису працівник поліції дістає спеціальний технічний засіб Драгер, пропонує ОСОБА_1 перевірити на цілісність мундштук. ОСОБА_1 продуває прилад Драгер, який показав результат 2,21 проміле і з результатом погоджується. Говорить, що згоден з результатом, їду зі свята.
Отже, склад правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується фактичним станом сп`яніння, зафіксованим сертифікованим приладом.
Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 7, 9 КУпАП, допустив спрощений підхід при розгляді справи, є необґрунтованими.
Суд оцінив докази в їх сукупності (протокол, відеозапис, пояснення самого ОСОБА_1 надані безпосередньо в судовому засіданні ). 
ОСОБА_1 не зазначає, які саме конкретні докази не були досліджені, його твердження про порушення ст.ст. 7, 9 КУпАП є голослівними та не підтверджені фактами.
Щодо неотримання тексту постанови, то як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 отримав копію постанови в день проголошення - 09.02.2026, а тому він був повністю обізнаний з мотивувальною та резолютивною частинами рішення.  (а.с.18).
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, 10-денний строк на оскарження обчислюється саме з дня винесення (проголошення) постанови. Аргумент про «неотримання тексту» є завідомо неправдивим.
Суд першої інстанції розглянув справу в присутності особи (що підтверджується врученням копії), надав можливість надати пояснення та дослідив наявні в матеріалах справи докази.
Маючи на руках копію рішення з першого дня, апелянт мав достатньо часу (10 діб) для викладення змістовних мотивів незгоди.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 09 лютого2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С.Рябенька