УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/55/26   Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В. 
Номер провадження №33/4805/915/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП    Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року. Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді    Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря    Дем`янчук Н.Д.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали справи про адміністративне правопорушення №296/55/26 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Грабовського Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 21 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою    ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 29 грудня 2025 року о 16 годині 35 хвилин вул. Велика Бердичівська біля будинку 110А, в м. Житомир, керував транспортним засобом «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я та у лікаря нарколога відмовився, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, захисник Грабовський Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, провадження у справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 554162 від 29.12.2025. Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Водночас, інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області, старшим лейтенантом поліції Бризньовим І.Д., яким складено протокол, не було надано до суду жодних доказів того, що 29.12.2025 року о 16.30 год. ОСОБА_2 керував в м. Житомирі, по вул. В.Бердичівській, транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Із відеофрагментів, які долучені поліцейським до матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Так, із відеозапису доданого працівниками патрульної поліції до матеріалів справи, вбачається, що поліцейський стоїть біля припаркованого на узбіччі автомобіля з увімкненим аварійним освітленням, при цьому жодного відеозапису, де б було зафіксовано факт руху чи факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , немає. Слід зазначити, що можливе знаходження ОСОБА_1 біля транспортного засобу, або в ньому, який не є в стані руху не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Також, жодної повістки про виклик у судове засідання для розгляду справи №296/55/26 ОСОБА_2 , не отримував. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно п.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 7 Інструкції передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
За ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.3 цієї статті, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції вище наведених вимог закону та нормативних актів - дотримався.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вони є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційні доводи викладені його захисником. Суд апеляційної інстанції критично оцінює апеляційні твердження, вбачаючи в них спробу уникнути ОСОБА_1 відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Як вважає апеляційний суд, винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами в справі, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 554162 від 29.12.2025; постановою серії ДП 18 № 513100 від 29.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; направленням на огляд водія ОСОБА_1 в КНП «ОМСЦ» ЖОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2025, огляд не проводився, виявлено ознаки сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка яка не відповідає обстановці; рапорт інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП від 29.12.2025; відеозаписами з нагрудної камери поліцейських; заявкою на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.
З приводу доводів захисту проте, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами, зокрема, наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу «Skoda» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .
Довід захисника Грабовського Д.О., що Бессмертний І.І. не отримував повісток про виклик у судове засідання, для розгляду справи №296/55/26 спростовується наявними в матеріалах справи судовими повістками від 05.01.2026 та 13.01.2026. Крім того, право ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні, право надати суду докази, пояснення було поновлено на стадії апеляційного розгляду, в ході якого останнім свої права було реалізовано. Тому доводи в цій частині є необґрунтованими. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що процедуру виявлення ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, працівники поліції не здійснювали, не приймаються до уваги, оскільки з відеозапису убачається, що поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Тобто, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, зважаючи на ознаки, зазначені в направленні на огляд, протоколі, та висловлені особі.
Відповідно до п.2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Таким чином, тільки наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол та направлення на огляд. При цьому, зазначені уповноваженими особами ознаки наркотичного сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися матеріалами справи, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно відеозапису ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, останній зазначив що він взагалі не вживав наркотичних засобів, то апеляційний суд зазначає, що вказане не звільняє особу від встановленого законодавством обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння.
Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що бажає зателефонувати своєму адвокатові, на що жодних заперечень чи перешкоджань з боку працівників поліції не було, поліцейські чекали деякий час на прибуття адвоката, хоча присутність адвоката у огляді (чи відмови від огляду) не є обов`язковою. Однак захисник до моменту завершення складання адміністративних матеріалів так і не прибув.
Протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП повинен містити дані про ознаки сп`яніння, які поліцейський виявив у водія транспортного засобу, які стали підставою вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння. При відсутності вказаних ознак сп`яніння відсутні правові підстави для огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння.
На виконання вказаних вимог Інструкції працівником поліції були виявлені у водія ОСОБА_1 , оголошені йому та зазначені в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Озвучені ознаки наркотичного сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися окремими матеріалами справи, оскільки за пунктом 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають ті водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами підтверджувати ці ознаки не потрібно. Працівник поліції є тією уповноваженою законом особою, якій на місці зупинки надано дискреційну компетенцію виявляти такі візуальні ознаки сп`яніння у водія та пред`являти вимогу виконання пункту 2.5 ПДР – пройти огляд.
Крім того, апеляційний суд бере до уваги і пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні апеляційного суду, згідно яких останній зазначив, що дійсно перебував у роздратованому та в психологічно неврівноваженому стані, який був викликаний поведінкою працівників поліції. Тобто, ознака –«поведінка, що не відповідає обстановці», вказана працівником поліції, опосередковано підтверджена і поясненнями ОСОБА_1 .
Єдиним можливим способом спростування виявлених у водія ознак сп`яніння та висловлених підозр працівника поліції про перебування особи у стані сп`яніння є проходження цією особою такого огляду у встановленому законодавством порядку. Інших дієвих механізмів опротестування та доведення своєї позиції про повну тверезість водія правила дорожнього руху та діючий КУпАП не передбачають. Натомість пасивна відмова водія або ухилення від проходження медичного огляду з посиланням на відсутність дійсних ознак сп`яніння, буде становити невиконання пункту 2.5 ПДР та утворювати склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені захисником доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу адвоката Грабовського Дмитра Олександровича залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 21 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: