ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/25333/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року (суддя 1-ї інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.) в адміністративній справі №160/25333/25 за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

ВСТАНОВИВ:
03.09.2025 Донецький державний університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість витрат, пов`язаних з утриманням в університетіза у сумі 185 532,57грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Донецьким державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України та Відповідачем - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено Контракт про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ № 25-ПК. Наказом від 19 вересня 2024 № 560 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (за власним бажанням) з 20.08.2024. Донецьким державним університетом внутрішніх справ було вручено особисто повідомлення № 12/08-2024 від 20.08.2024 про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з її утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ у повному розмірі за весь період фактичного навчання. Загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення та витрат на оплату комунальних послуг ОСОБА_1 в Донецькому державному університеті внутрішніх справ складає: 185 532,57грн. Проте 21.08.2024 між Донецьким державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено Договір № 12/08-24 про розстрочення платежу витрат на утримання на суму 185532,57грн строком на 12 (дванадцять) календарних місяців, а саме з 22 серпня 2024 року 21 липня 2025 року. Саме те, що за час дії договору про розстрочення платежу не було здійснено оплати за навчання, і послугувало зверненню до суду із цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. Так скаржник зазначає, що станом на дату виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 відносилася до осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, тобто наділена правом на повне державне забезпечення в державних і комунальних навчальних закладах усіх рівнів, а також звільнена від сплати за навчання в них. Зміст Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», не дає підстави для висновку про нерозповсюдження визначених ним державних гарантій на дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в разі їх навчання на підставі договору про навчання у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. За таких умов, підстави для стягнення з відповідача суми витрат на її навчання, відсутні.
Відповідачем поданий відзиви на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено про незгоду з позицією відповідача щодо застосування до спірних правовідносин приписи Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Так спірні правовідносини перш за все регулюються Законом України «Про Національну поліцію», яким не передбачено, що діти, позбавлені батьківського піклування звільняються від відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. Чинним законодавством України передбачено, що лише у разі звільнення зі служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, особи звільняються від відшкодування ними витрат, пов`язаних з утриманням в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання. З цих підстав вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та його мотивів для задоволення позову.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.08.2022 року між Донецьким державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено Контракт № 25-ПКР про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ.
Відповідно до п. 2.3.4 Контракту особа зобов`язується після закінчення навчання в строк прибути до місця призначення, визначеного у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою та відпрацювати не менше 3-х років.
Згідно з п. 2.3.5 Контракту особа зобов`язана у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України “Про Національну поліцію” та Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 264 у розмірі визначеному довідці-розрахунку.
Наказом Донецького державного університету внутрішніх справ від 19.08.2024 року № 560 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (за власним бажанням) з 20.08.2024 року.
20.08.2024 року ОСОБА_1 Донецьким державним університетом внутрішніх справ було вручено особисто повідомлення № 12/08-2024 від 20.08.2024 року про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з її утриманням у Донецькому державному університеті внутрішніх справ у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського та договір про розстрочення платежу витрат на утримання, який запропоновано укласти у разі неможливості відшкодування витрат у 30-ти денний термін, що підтверджується особистим підписом відповідача на даному повідомленні.
21.08.2024 року між Донецьким державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено Договір № 12/08-24 про розстрочення платежу витрат на утримання (далі – Договір).
Загальна сума витрат на утримання відповідача підтверджена матеріалами справи та складає 185532,57грн.
У зв`язку із тим, що в добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодовано витрати на її утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ в розмірі 185532,57грн, зокрема і за договором відстрочки, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з огляду на наступне.
Так відповідач оскаржує рішення суду оскільки вважає, що судом не правильно застосовано при розгляді справи приписів Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 
Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з:1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію", підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. 
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію", особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. 
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 5 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію").
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 р. № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (в подальшому - Порядок № 261).
Вказаний Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Відповідно до п. 2 Порядку № 261, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).
Пунктом 5 Порядку № 261 передбачено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Пунктом 6 Порядку № 261 визначено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. 
Згідно з п. 8 Порядку № 261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. 
Наведені норми законодавства вказують, що у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України “Про Національну поліцію” та Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 264 у розмірі визначеному довідці-розрахунку.
Як свідчать встановлені обставини справи між позивачем та відповідачем було укладено контракт від 22.08.2022 року про здобуття освіти у Донецькому державному університеті внутрішніх справ.
Згідно з п. 2.3.5 Контракту особа зобов`язана у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України “Про Національну поліцію” та Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 264 у розмірі визначеному довідці-розрахунку.
Наказом Донецького державного університету внутрішніх справ від 19.08.2024 року № 560 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” (за власним бажанням) з 20.08.2024 року.
21.08.20.2024 року між Донецьким державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 було укладено Договір № 12/08-24 про розстрочення платежу витрат на утримання на 12 місяців.
Жодних доводів про незгоду з розміром розрахунку та неправильністю його обчислення, ОСОБА_1 суду не зазначила.
Стосовно доводів скаржника про неврахування судом першої інстанції, що ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин, відносилася до осіб із числа, позбавлених батьківського піклування, а тому, наділена правом на повне державне забезпечення в державних і комунальних навчальних закладах усіх рівнів, а також звільнена від плати за навчання та утримання в них, колегія суддів зазначає наступне.
Саме спеціальним законом для врегулювання правовідносин між позивачем та відповідачем виступає Закон України “Про Національну поліцію”, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в ній. Так ОСОБА_1 вступила до лав Національної поліції України, підписала контракт і прийняла присягу працівника поліції. Отже її звільнення и регулюється спеціальним Законом. Законом України “Про Національну поліцію”, не передбачено, що діти, позбавлені батьківського піклування звільняються від відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Так за приписами Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» можна дійти висновку, що позивачка звільнялася б від плати за навчання (мала б пільгу при контрактному навчання), але норми цього закону не передбачають звільнення від відшкодування коштів за витрачене утримання (харчування, речове забезпечення), якщо контракт розірвано за ініціативою відповідачки.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що чинним законодавством України передбачено що, лише у разі звільнення зі служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, особи звільняються від відшкодуванням ними витрат, пов`язаних з утриманням в закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, проте у спірному випадку відбулось звільнення ОСОБА_1 зі служби за власним бажанням до закінчення навчання.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
З огляду на встановлені обставини справи, та подані докази, а також з підстав нездійснення ОСОБА_1 оплати витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, з урахуванням розстрочення платежу, позивач звернувся з позовом про їх стягнення, а судом ухвалено правильне рішення про його задоволення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову. З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в адміністративній справі №160/25333/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак