Справа № 352/623/26
Провадження № 2/352/785/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді  Струтинського Р. Р.
з участю секретаря    Гребінника В. М.
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 28947,80 грн та судових витрат.
Заявлений позов обґрунтовував тим, що 31.10.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 1446936. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до ТОВ «Авентус Україна», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. На умовах, установлених договором, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір): 8050 грн. Тип кредиту - кредит. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в розмірі, передбачених договором. Строк кредиту 360 днів. Сторони договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. 23.04.2020 укладено договір № 23042020 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1446936. 23.05.2024 укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1446936. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 1446936. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 1446936 від 31.10.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28947,80 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8050 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4347 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 16550,80 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій та/або будь-яких інших додаткових нарахувань. Просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 1446936 від 31.10.2019 у розмірі 28947,80 грн, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн, та витрати на правову допомогу в розмірі 13 000 грн.
Представник позивача в позовній заяві не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Установлено, що 31.10.2019 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 1446936 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с.20-21). Згідно умов даного договору відповідачу надано кредит у розмірі 8050 грн, строк кредитування 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 3 цього Договору.
Відповідно до п.п.1.3.1 п.1.3 договору 1.5. Тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 0,54 % від суми позики за кожен день користування позикою (197,10% річних) у межах строку надання позики; п. 1.3.2 Стандартна процента ставка становить 1,80 % в день від суми позики, яка застосовується згідно з пунктами 1.7, 3.4, 3.6.2. цього договору.
Позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом (п. 1.5. договору).
Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1. договору).
Відповідно до п.3.2. договору нарахування процентів за договором здійснюється за зниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання позики (відправки грошових коштів на банківський картковий рахунок) в межах строку надання позики, визначеного у пункті 1.2. цього договору, за виключенням дати повернення позики та сплати нарахованих процентів, зазначеної у графіку платежів.
У разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2., але за стандартною процентною ставкою (п. 3.4. договору).
З 4 дня прострочення заборгованості товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до 90 дня прострочення (п. 3.6.2. договору).
Пунктами 4.4., 4.5. договору визначено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 96,60 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення виконання зобов`язань за договором; штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить: 4025 грн.
Додатком № 1 до договору п про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1446936 сформовано графік платежів (а.с. 23).
Також відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, в якому сторони погодили умови кредитування (а.с.26-27).
Відповідно до довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , з яким укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1446936 від 31.10.2019, останній ідентифікований ТОВ «Авентус Україна» за одноразовим ідентифікатором М971040, який був відправлений на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. зв.ст. 27).
Згідно листа № 6547-ВП від 09.02.2026 вбачається, що 31.10.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» здійснило перерахунок коштів в сумі 8050 грн, маска картки НОМЕР_2 (а.с. 28-29).
23.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 23042020, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 11).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 23042020 від 23.04.2020, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1446936 в сумі 28947,80 грн, яка складається з: 8050 грн заборгованості за основною сумою боргу, 4347 грн заборгованості за відсотками, 16550,80 грн заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 12-13).
23.05.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 23/05/24, відповідно до якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 14-16).
20.12.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, якою внесено зміни до преамбули реєстру заборгованостей №1, №2, №3, № 4 та № 5 від 23.05.2024 року (а.с. 18).
Відповідно до реєстру заборгованостей № 1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1446936 у розмірі 28947,8 грн (а.с. зв.ст. 22).
Таким чином, судом установлено, що ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1446936 від 31.10.2019.
Згідно розрахунку ТОВ «Авентус Україна» за договором № 1446936 від 31.10.2019 заборгованість позичальника ОСОБА_1 за період з 31.10.2019 до 29.03.2020 становить 28947,80 грн (а.с. 6-9). Із зазначеного розрахунку встановлено, що 30.11.2019 відповідачем сплачено відсотки в розмірі 1304,10 грн. 
Разом з тим, як убачається з наданих позивачем доказів первісним кредитором розмір тіла кредиту 8050 грн, відсотків нараховано в розмірі 16872,80 грн (однак позивач заявив до стягнення заборгованості в цій частині, тобто відсотків - 4347 грн), штраф 4025 грн (позивач заявив до стягнення штраф у розмірі 16550,80 грн).
Ураховуючи, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, перераховані первісним кредитором на кредитну картку, що й було предметом укладеного договору, але не повернув їх, то суд уважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8050 грн, що ним фактично отримана і на час розгляду цієї справи не повернута, є підставними і підлягають до задоволення.
Оскільки відповідач свої зобов`язання по поверненню тіла кредиту не виконав, відсотки передбачені договором, ураховуючи стандартну ставку становлять 4347 грн, цю суму заявив позивач до стягнення, а тому заборгованість в цій частині є обґрунтованою.
Також, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею у розмірі 16550,80 грн.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України).
Відповідно по пунктів 4.4., 4.5. договору № 1446936 від 31.10.2019 у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 96,60 грн за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення виконання зобов`язань за договором.
Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів, пені) нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50 % суми, одержаної клієнтом за цим договором і становить 4025 грн.
Відтак, виходячи зі змісту договору, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу підлягає до часткового задоволення, і з відповідача слід стягнути 4025 грн.
Слід звернути увагу, що саме в такому розмірі штраф нараховано первісним кредитором за період з 03.01.2020 до 13.02.2020, що підтверджується відповідним розрахунком. Тому, вимоги в цій частині частково обґрунтовані, окрім того штраф нараховано до введення воєнного стану в Україні.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Згідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими йому кредитними коштами.
З огляду на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів і користування ними, та обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, суд уважає частково обґрунтованими заявлені позивачем вимоги та визначає до стягнення з відповідача 16422 грн, що складається з 8050 грн заборгованості за тілом кредиту, 4347 грн заборгованості за нарахованими відсотками, 4025 грн заборгованості за пенею та/або штрафами.
Щодо розподілу судових витрат у цій справі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн позивач надав договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 2097 від 01.01.2026, витяг з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 (а. с. 25).
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Відповідач відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовував.
Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволено частково (56,73 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1510,38 гривень (2662,4 грн х 56,73 %) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7374,9 гривень (13000 грн х 56,73 %).
На підставі викладеного, відповідно до ст. 527, 530, 612, 1054 ЦК України, керуючись ст.141, 263-265, 279, 282 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту № 1446936 від 31.10.2019 року у розмірі 16422 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять два) грн, з яких 8050 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 4347 грн заборгованість за відсотками, 4025 грн заборгованість за пенею/штрафами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1510,38 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7374,9 грн, всього 8885 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн 28 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «Факторинг Партнерс», м.Київ, вул.Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 11.05.2026.

Суддя          Руслан СТРУТИНСЬКИЙ