Окнянський районний суд Одеської області 
Справа № 506/349/26
Провадження № 2/506/289/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22.06.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 46901,72 грн., 
В С Т А Н О В И В:

Вказана позовна заява надійшла до суду через систему «Електронний суд» 22.04.2026 року. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 24.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та відповідачем було укладено кредитний договір №1701440 в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток. За умовами вказаного договору, кредитні кошти надаються Позичальнику у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем.
В подальшому, 28.01.2026 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та позивачем було укладено Договір факторингу №28012026, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі Боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача в сумі 20550 грн, з яких: 4980 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 6570 грн – заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 9000 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свої зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Тому позивач, як правонаступник кредитора, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1701440 в розмірі 20550 грн.
Крім того, 29.09.2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №102178175 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби відповідно до п.6 Кредитного договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальнику з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з наявними схемами кредитування, отримала проєкт цього кредитного договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомилась з усіма його умовами.
24.02.2026 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено Договір факторингу №24022026, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №102178175 на суму 13412,72 грн, з яких: 3000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 1961,72 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, 675 грн – заборгованість за комісією за надання кредиту, 1776 грн – заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 6000 грн – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свої зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Тому позивач, як правонаступник кредитора, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №102178175 в розмірі 13412,72 грн.
Крім того, 14.08.2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №7529309 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби відповідно до п.6 Кредитного договору. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальнику з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з наявними схемами кредитування, отримала проєкт цього кредитного договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомилась з усіма його умовами.
27.01.2026 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладено Договір факторингу №27012026, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №7529309 на суму 12939 грн, з яких: 2997 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 3942 грн – заборгованість за комісією за обслуговування кредиту, 6000 грн – заборгованість за неустойкою (штраф, пеня).
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свої зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Тому позивач, як правонаступник кредитора, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №7529309 в розмірі 12939 грн.
З урахуванням зазначеного, всього позивач просив стягнути з відповідача 46901,72 грн., з них: 
- за Кредитним договором №1701440 – 20550 грн.;
- за Кредитним договором №102178175 – 13412,72 грн;
- за Кредитним договором №7529309 – 12939 грн, а також понесені судові витрати.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 08.05.2026 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
26.05.2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначила, що вона не заперечує факт укладення між нею та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «Мілоан» вищевказаних кредитних договорів та факт отримання кредитних коштів за вказаними договорами. Вона визнає наявність заборгованості за тілом кредиту та не заперечує проти її стягнення. Також вона не заперечує своєї готовності погашати борг у міру своїх фінансових можливостей. Разом з тим, вона категорично заперечує проти позовних вимог у частині стягнення неустойки (штрафу та пені) у заявленому розмірі, оскільки вважає неустойку явно неспівмірною допущеному порушенню. Так, за трьома кредитними договорами загальний розмір неустойки, який позивачем заявлений до стягнення, складає 21000 грн, тоді як загальна сума основного боргу складає лише 10997 грн. Тому, на думку відповідача, неустойка підлягає зменшенню судом на підставі ч.3 ст.551 ЦК України. Крім того, розмір заявлених позивачем до стягнення комісій за обслуговування кредиту є непропорційно великим. Зокрема, за договором №1701440 комісія за обслуговування становить 6570 грн, що у 1,32 рази перевищує основний борг, який складає 4980 грн; за договором №7529309 – 3942 грн при основному боргу 2997 грн. При цьому, позивачем не долучено жодних розрахунків, що обґрунтовують нарахування зазначених комісійних платежів. Тому вона просила перевірити правомірність нарахування вказаної комісії з точки зору вимог Закону України «Про споживче кредитування» та умов самих кредитних договорів. Крім того, вона не отримувала належне письмове повідомлення від первісних кредиторів про відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь позивача. При розгляді справи відповідач просила врахувати її скрутне матеріальне становище. На її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей – син ОСОБА_2 , 2014 року народження, та син ОСОБА_3 , 2016 року народження. Вона офіційно працює на двох роботах: на основному місці роботи – КНП «Подільська міська лікарня» та за сумісництвом – у ТОВ «Фармація Одещини». Її дохід є помірним і повністю спрямовується на утримання дітей та погашення кредитних зобов`язань. Вона добросовісно намагається виконувати всі свої боргові зобов`язання: із 36 кредитних договорів, що перебували на обслуговуванні, нею вже погашено більшість, наразі залишилось 14 і вона продовжує їх обслуговувати. Вона немає у власності жодного нерухомого майна, проживає разом з батьками і дітьми, власного житла не має. Тому вона не має можливості одноразово сплатити всю заявлену суму, однак вона готова поступово погашати заборгованість – насамперед за основним боргом та обґрунтованими нарахуваннями. У разі ухвалення рішення про часткове або повне задоволення позову вона просила надати розстрочення виконання рішення суду з урахуванням її матеріального становища та наявності на утриманні двох малолітніх дітей /а.с.91-92/.
01.06.2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначила, що вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Комісії та штрафні санкції передбачені кредитними договорами, на укладення яких відповідач погодилася. При цьому, відповідач частково сплачувала заборгованість, що, на думку представника позивача, є підтвердженням визнання відповідачем заборгованості за договорами. Щодо повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, то таке повідомлення здійснювалось первісним кредитором. При цьому, законодавством України не передбачено обов`язку Правонаступника кредитора мати підтвердження направлення Боржнику повідомлення про відступлення права вимоги. На думку представника позивача, всі наведені твердження відповідача, як і сам відзив в цілому, є викладенням суб`єктивних міркувань сторони відповідача щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань. Тому представник позивача наполягала на задоволенні позову в повному обсязі /а.с.105-113/.
08.06.2026 року від відповідача до суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких відповідач зазначила, що визнає факти укладення кредитних договорів, зазначених у позові, факти отримання кредитних коштів за вказаними кредитними договорами та факт допущення нею прострочення виконання зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість за основним тілом кредиту. У відповіді на відзив представник позивача посилається на розрахунки, однак жодних розрахунків до відповіді на відзив не долучено. Переважна частина відповіді на відзив присвячена законності укладення договорів в електронній формі, тоді як у відзиві на позов вона прямо та недвозначно зазначила, що не заперечує факт укладення кредитних договорів з первісними кредиторами. Відповідач наполягає на тому, що розмір неустойки є явно непропорційним основному зобов`язанню, у зв`язку з чим, на думку відповідача, неустойка має бути зменшеною на підставі ч.3 ст.551 ЦК України. Щодо комісії, то на думку відповідача, розмір комісії стороною позивача не обґрунтований. Відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору, що встановлюють платежі, явно несправедливі або непропорційні щодо наданої послуги, можуть бути визнані судом несправедливими. Комісія за обслуговування, що за розміром перевищує суму основного боргу, є підставою для перевірки її правомірності. Крім того, відповідач просила у разі задоволення позову (повного або часткового) на підставі ст.435 ЦПК України надати розстрочення виконання рішення з урахуванням: наявності на утриманні двох малолітніх дітей; відсутності нерухомого майна та власного житла; помірного розміру офіційного доходу від двох місць роботи; готовності відповідача погашати борг щомісячними платежами у розмірі, що відповідає реальним фінансовим можливостям.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві та відповіді на відзив просила розглянути справу за відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягає /а.с.2-10, 105-113/. 
Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково з підстав, зазначених у відзиві на позов та запереченнях, повідомивши, що кредитні договори, за якими заявлено позов, вона укладала, кредитні кошти отримувала, але допустила прострочення виконання зобов`язань. Разом з тим, на її думку, заборгованість в сумі 46 тис. грн, яка заявлена до стягнення стороною позивача, завелика та з цим розміром заборгованості вона не згодна. Вона визнає заборгованість за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом. Щодо неустойки та комісій, то, на її думку, вони є непропорційно великими порівняно з основними зобов`язаннями за договорами. Тому вона не погоджується на стягнення комісії, а також просила зменшити розмір неустойки. У разі, якщо позов буде задоволено лише в частині тіла кредиту та відсотків, то вона зможе їх погасити. Однак, якщо позов буде повністю задоволено, то вона не має можливості відразу сплатити всю суму, тому просила в такому разі розстрочити виконання рішення, з урахуванням її матеріального становища та наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). 
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо Договору про споживчий кредит №1701440 від 24.06.2025 року.

24.06.2025 року на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» pango.com.ua відповідач заповнила та подала Анкету-заяву на кредит №1701440, в якій зазначила свої анкетні дані, номер телефону та інші відомості та просила надати їй кредит /а.с.13/.
В подальшому, 24.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №1701440 в електронній формі, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 Договору, надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.12 Договору у кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором /а.с.14, 15-16, 17, 18/
Вказаний договір укладений сторонами в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору) та підписаний одноразовим ідентифікатором 952576.
Згідно з п.п.1.2 – 1.4 Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн, кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів, з 24.06.2025 року (дата надання кредиту). Строк, на який надається окрема частина кредиту, встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеного у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів) – 19.06.2026 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Комісія за надання кредиту – 1350 грн, яка нараховується за ставкою 27% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п.1.5.3 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів (п.1.5.4 Договору).
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 .
Факт перерахування відповідачу коштів за вказаним договором підтверджується платіжним дорученням №44055969 від 24.06.2025 року про перерахування коштів в сумі 5000 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 . Призначення платежу: кошти згідно договору 1701440 /а.с.19/.
При цьому, факт укладення кредитного договору та факт отримання кредитних коштів відповідач не оспорює.
Згідно з п.3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1-1.6 цього Договору та Графіком платежів.
Як вбачається з Відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» за кредитним договором №1701440, укладеним з ОСОБА_1 за період з 24.06.2025 року по 28.01.2026 року, відповідачем здійснено декілька платежів, які були зараховані в якості погашення частини заборгованості за тілом кредиту та частини заборгованості за комісіями, а саме: 1350 грн – в якості погашення комісії за надання кредиту, 20 грн (4 платежі по 5 грн) – в якості погашення частини тіла кредиту, 2920 грн (4 платежі по 730 грн) – в якості погашення комісії за обслуговування кредиту. В повному обсязі заборгованість відповідачем не погашена /а.с.22/.
28.01.2026 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) було укладено Договір факторингу №28012026, згідно з умовами якого, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору /а.с.23-25/.
Згідно з вказаним Договором факторингу, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 28.01.2026 року, платіжною інструкцією про оплату за відступлення прав вимоги та Реєстром Боржників від 28.01.2026 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1701440 від 24.06.2025 року на загальну суму 20550 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 4980 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 6570 грн, заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання – 9000 грн /а.с.23-25, 26, 27, 28/.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Так як відповідач не виконала свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №1701440 в частині заборгованості за тілом кредиту, частково задовольнивши позовні вимоги.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з п.4.1 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідачу нараховано штраф (неустойку) відповідно до п.4.1 Договору на загальну суму 9000 грн.
При вирішенні спору суд керується положеннями п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а первісним кредитором нараховано штраф (неустойку) за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 9000 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача штрафу (неустойки) відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Що стосується заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, слід зазначити наступне.
Згідно з п.1.5.2 Кредитного договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) – 16060 грн, що нараховується за ставкою 14,6% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
У розділі «Терміни та визначення» кредитного договору, визначено, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) – встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем, протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань, пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
За вказаним кредитним договором відповідачу нараховано заборгованість за комісією за обслуговування кредиту в сумі 6570 грн.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за управління (обслуговування) кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 по справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладений з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір не містить відомостей щодо переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з управлінням (обслуговуванням) кредиту (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, надання консультативних та інформаційних послуг тощо), за які кредитодавцем встановлена комісія за управління (обслуговування) кредиту.
З огляду на вказане, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності та переліку таких послуг, в тому числі й підтвердження погодження їх з відповідачем при укладенні вищевказаного кредитного договору, відповідно умови кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
При цьому, згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до висновку, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту у розмірі 6570 грн слід відмовити.
При цьому, з огляду на складену первісним кредитором Відомість про щоденні нарахування та погашення /а.с.22/, відповідачем сплачено 4 платежі по 730 грн, а всього – 2920 грн, які первісним кредитором було зараховано в якості погашення комісії за обслуговування кредиту. Тому враховуючи, що з огляду на вищевикладене, вказана комісія первісним кредитором була нарахована неправомірно, то сплачені відповідачем 2920 грн слід зарахувати в якості погашення частини тіла кредиту, внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту зменшиться до 2060 грн (4980 грн – 2920 грн).
Таким чином, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за Договором про споживчий кредит №1701440 від 24.06.2025 року, складає 2060 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.

Щодо Договору про споживчий кредит №102178175 від 29.09.2025 року.

29.09.2025 року на сайті ТОВ «Мілоан» tengo.ua відповідач заповнила та подала Анкету-заяву на кредит №102178175, в якій зазначила свої анкетні дані, номер телефону та інші відомості та просила надати їй кредит /а.с.38/.
В подальшому, 29.09.2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №102178175, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором /а.с.30-32, 33, 34, 35, 36, 37/.
Вказаний договір укладений сторонами в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору) та підписаний одноразовим ідентифікатором 759501.
Згідно з п.п.1.2 – 1.4 Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 3000 грн, кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів з 29.09.2025 року. Строк, на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеного у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів) – 24.09.2026 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Комісія за надання кредиту – 675 грн, яка нараховується за ставкою 22,50% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 90% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п.1.5.3 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 180% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. (п.1.5.4 Договору).
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_1 .
Факт перерахування відповідачу коштів за вказаним договором підтверджується платіжним дорученням №109931616 від 29.09.2025 року про перерахування коштів в сумі 3000 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 . Призначення платежу: кошти згідно договору 102178175 /а.с.40/.
При цьому, факт укладення кредитного договору та факт отримання кредитних коштів відповідач не оспорює.
Згідно з п.3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1-1.6 цього Договору та Графіком платежів.
Як вбачається з Відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №102178175, укладеним з ОСОБА_1 за період з 29.09.2025 року по 24.02.2026 року, відповідач не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом /а.с.42/.
24.02.2026 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) було укладено Договір факторингу №24022026, згідно з умовами якого, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору /а.с.44-47/.
Згідно з вказаним договором факторингу, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №2 від 24.02.2026 року, платіжною інструкцією про оплату за відступлення прав вимоги та Реєстром Боржників №2 від 24.02.2026 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №102178175 від 29.09.2025 року на загальну суму 13412,72 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 3000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом – 1961,72 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту – 675 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 1776 грн, заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання – 6000 грн /а.с.44-47, 48, 49, 50/.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Так як відповідач не виконала свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №102178175 в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн, за відсотками за користування кредитом в сумі 1961,72 грн та за комісією за надання кредиту в сумі 675 грн, а всього стягнути – 5636,72 грн, частково задовольнивши позовні вимоги.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з п.4.1 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідачу нараховано штраф (неустойку) відповідно до п.4.1 Договору на загальну суму 6000 грн.
При вирішенні спору суд керується положеннями п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а первісним кредитором нараховано штраф (неустойку) за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 6000 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача штрафу (неустойки) відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Що стосується заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, слід зазначити наступне.
Згідно з п.1.5.2 Кредитного договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) – 4884 грн, що нараховується за ставкою 7,40% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
У розділі «Терміни та визначення» кредитного договору, визначено, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) – встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем, протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань, пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
За вказаним кредитним договором відповідачу нараховано комісію за обслуговування кредиту в сумі 1776 грн.
Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за управління (обслуговування) кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 по справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладений з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір не містить відомостей щодо переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з управлінням (обслуговуванням) кредиту (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, надання консультативних та інформаційних послуг тощо), за які кредитодавцем встановлена комісія за управління (обслуговування) кредиту.
З огляду на вказане, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності та переліку таких послуг, в тому числі й підтвердження погодження їх з відповідачем при укладенні вищевказаного кредитного договору, відповідно умови кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління (обслуговування) кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
При цьому, згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту у розмірі 1776 грн слід відмовити.

Щодо Договору про споживчий кредит №7529309 від 14.08.2025 року.

14.08.2025 року на сайті ТОВ «Мілоан» amigo.com.ua відповідач заповнила та подала Анкету-заяву на кредит №7529309, в якій зазначила свої анкетні дані, номер телефону та інші відомості та просила надати їй кредит /а.с.59/.
В подальшому, 14.08.2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №7529309, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором /а.с.51-53, 55, 56, 57/.
Вказаний договір укладений сторонами в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору) та підписаний одноразовим ідентифікатором 748387.
Згідно з п.п.1.2 – 1.4 Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 3000 грн, кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання позичальником Графіку платежів з 14.08.2025 року. Строк, на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеного у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів) – 09.08.2026 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Комісія за надання кредиту – 810 грн, яка нараховується за ставкою 27% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом (п.1.5.3 Договору).
Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. (п.1.5.4 Договору).
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 0 грн (абз.2 п.1.5.4 Договору).
Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки НОМЕР_2 .
Факт перерахування відповідачу коштів за вказаним договором підтверджується платіжним дорученням №159935940 від 14.08.2025 року про перерахування коштів в сумі 3000 грн на картковий рахунок НОМЕР_2 , отримувач ОСОБА_1 . Призначення платежу: кошти згідно договору 7529309 /а.с.60/.
При цьому, факт укладення кредитного договору та факт отримання кредитних коштів відповідач не оспорює.
Згідно з п.3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1-1.6 цього Договору та Графіком платежів.
Як вбачається з Відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №7529309, укладеним з ОСОБА_1 за період з 14.08.2025 року по 27.01.2026 року, відповідачем здійснено декілька платежів, які були зараховані в якості погашення частини заборгованості за тілом кредиту та частини заборгованості за комісіями, а саме: 810 грн – в якості погашення комісії за надання кредиту, 3 грн – в якості погашення частини тіла кредиту, 438 грн – в якості погашення комісії за обслуговування кредиту. В повному обсязі заборгованість відповідачем не погашена /а.с.61/.
27.01.2026 року між ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) було укладено Договір факторингу №27012026, згідно з умовами якого, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання по кредиту, комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості), неустойку (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі (за наявності) згідно кредитних договорів, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору /а.с.62-64/.
Згідно з вказаним договором факторингу, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.01.2026 року, платіжною інструкцією про оплату за відступлення прав вимоги та Реєстром Боржників від 27.01.2026 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №7529309 від 14.08.2025 року на загальну суму 12939 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 2997 грн, заборгованість за комісією за обслуговування кредиту – 3942 грн, заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання – 6000 грн /а.с.62-64, 65, 66, 67/.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. 
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Так як відповідач не виконала свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №7529309 в частині заборгованості за тілом кредиту, частково задовольнивши позовні вимоги.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з п.4.1 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні.
У зв`язку з порушенням виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідачу нараховано штраф (неустойку) відповідно до п.4.1 Договору на загальну суму 6000 грн.
При вирішенні спору суд керується положеннями п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05:30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває до цього часу.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, на теперішній час воєнний стан триває, а первісним кредитором нараховано штраф (неустойку) за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором саме в цей період, то суд вважає, що 6000 грн підлягають списанню в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому підстави для стягнення з відповідача штрафу (неустойки) відсутні і в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Що стосується заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, слід зазначити наступне.
Згідно з п.1.5.2 Кредитного договору, комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) – 9636 грн, що нараховується за ставкою 14,6% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
У розділі «Терміни та визначення» кредитного договору, визначено, що комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) – встановлена п.1.5.2 цього Договору винагорода за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) Кредитодавцем, протягом всього строку кредитування, що включає цілодобове надання Позичальнику актуальної облікової інформації шляхом розміщення її в особистому кабінеті Позичальника, зокрема про розмір нарахованої та сплаченої заборгованості за цим Договором, її складові, розрахунок поточного платежу, розрахунок суми для повного погашення заборгованості, графік платежів, негайне оновлення інформації при настанні змін, цілодобове забезпечення можливості через особистий кабінет здійснювати миттєвий безкоштовний для Позичальника переказ з автоматичним додаванням всіх необхідних реквізитів для погашення заборгованості за цим Договором, надсилання Позичальнику текстових повідомлень з нагадуваннями про дати платежів, інформування про зарахування платежів, згенеровані одноразові ідентифікатори/паролі, інші сервісні повідомлення, консультування та надання інформації з питань, пов`язаних з обслуговуванням кредиту та виконанням цього Договору службами підтримки Кредитодавця, тощо, яка нараховується Кредитодавцем та сплачується Позичальником за кожний визначений Графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
За вказаним кредитним договором відповідачу нараховано заборгованість за комісією за обслуговування кредиту в сумі 3942 грн.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за управління (обслуговування) кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 по справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладений з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір не містить відомостей щодо переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з управлінням (обслуговуванням) кредиту (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, надання консультативних та інформаційних послуг тощо), за які кредитодавцем встановлена комісія за управління (обслуговування) кредиту.
З огляду на вказане, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності та переліку таких послуг, в тому числі й підтвердження погодження їх з відповідачем при укладенні вищевказаного кредитного договору, відповідно умови кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
При цьому, згідно ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до висновку, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту у розмірі 3942 грн слід відмовити.
При цьому, з огляду на складену первісним кредитором Відомість про щоденні нарахування та погашення /а.с.61/, 02.10.2025 відповідачем сплачено 438 грн, які первісним кредитором було зараховано в якості погашення комісії за обслуговування кредиту. Тому враховуючи, що з огляду на вищевикладене, вказана комісія первісним кредитором була нарахована неправомірно, то сплачені відповідачем 438 грн слід зарахувати в якості погашення частини тіла кредиту, внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту зменшиться до 2559 грн (2997 грн – 438 грн).
Таким чином, розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за Договором про споживчий кредит №7529309 від 14.08.2025 року, складає 2559 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Враховуючи вищевикладене, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 10255,72 грн., з них: 
- за Договором про споживчий кредит №1701440 від 24.06.2025 року - в сумі 2060 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту;
- за Договором споживчий кредит №102178175 від 29.09.2025 року – в сумі 5636,72 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1961,72 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту - 675 грн);
- за Договором про споживчий кредит №7529309 від 14.08.2025 року – в сумі 2559 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Так як позов задоволено частково (на 21,87%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволений позовних вимог, а саме в сумі 582,27 грн (2662,40 грн * 21,87%).
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що її не було повідомлено про зміну кредитора, оскільки наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні передбачені ч.2 ст.516 ЦК України, якою встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому, у разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Разом з тим, як в судовому засіданні повідомила відповідач та що підтверджується матеріалами справи, заборгованість за кредитними договорами відповідачем не погашена.
Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд прийшов до наступного висновку.
Так, відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).
Згідно з ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
При цьому, відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Як на підстави для розстрочення виконання рішення відповідач посилалася на скрутне матеріальне становище, яке обумовлюється помірним розміром офіційного доходу від двох місць роботи, відсутністю у власності нерухомого майна та наявністю на утриманні двох неповнолітніх дітей.
На підтвердження своїх посилань відповідачем надано довідку про склад сім`ї, довідку про перебування дітей на утриманні, а також акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , згідно з якими діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні /а.с.93, зворот а.с.93, а.с.94-95/.
Також відповідачем надано довідки про доходи.
Згідно з довідкою про доходи, складеної КНП «Подільська міська лікарня», розмір нарахованого прибутку за період з січня 2025 року по грудень 2025 року складає 188986,76 (в тому числі податки) /зворот а.с.96/.
Згідно довідок про доходи, складених ТОВ «Фармасія Одещини», у період з вересня по грудень 2025 року відповідачу нараховано 25790 грн (в тому числі податки), а за період з січня по квітень 2026 року – 33026 грн (в тому числі податки) /а.с.97, зворот а.с.97/.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , відомості відсутні /а.с.98/.
Разом з тим, з огляду на розмір заборгованості, який даним рішенням судом стягнуто з відповідача, а саме 10255,72 грн, на думку суду, вищевказані обставини та матеріальне становище відповідача не є обставинами, передбаченими ч.3 ст.435 ЦПК України, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
При цьому, укладаючи вищевказані кредитні договори, відповідач мала б розраховувати на свої фінансові можливості щодо їх належного виконання. 
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що підстав для розстрочення виконання рішення на теперішній час у суду немає, а тому у розстроченні виконання рішення суду відповідачу слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 435 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул.Лісова, буд.2, код ЄДРПОУ 35625014, рахунок НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості в сумі 46901,72 грн задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість в сумі 10255,72 грн., з них: 
- за Договором про споживчий кредит №1701440 від 24.06.2025 року - в сумі 2060 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту;
- за Договором споживчий кредит №102178175 від 29.09.2025 року – в сумі 5636,72 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1961,72 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту - 675 грн);
- за Договором про споживчий кредит №7529309 від 14.08.2025 року – в сумі 2559 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 582,27 грн.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення відмовити.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	О. Л. Чеботаренко