Справа №587/5643/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Вортоломей І. Г.	
Номер провадження 33/816/1210/26 	Суддя-доповідач Клімашевська І. В. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Клімашевська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2026 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2026 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, за те, що він 28 листопада 2025 року о 10 год. 15 хв. дорога О191512, 4 км Суми-Старе Село в межах території Нижньосироватської сільської територіальної громади Сумського району керував транспортним засобом CHEVROLET NIVA, д.н.з.- - НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Шевченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2026 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, всебічно не з`ясувавши всіх обставин. Окрім того, викладені в постанові висновки суду про наявність в діях  ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
25.05.2026 на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , в якому він зазначив, що ним припинено повноваження захисника Герасименка С.В. і у подальшому його захист по справі ним здійснюватися не буде. Враховуючи такі обставини, розгляд справи було відкладено на 09.06.2026 та повідомлено ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи.
В судове засідання призначене на 09 червня 2026 до апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення або інших клопотань не подавав. 
З метою розгляду апеляційної скарги у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи та вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, і у даному випадку його права на доступ до правосуддя, не є порушеними, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_2 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №526024 від 28 листопада 2025 року (а.с. 1); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 листопада 2025 року (а.с. 2); довідкою про надання інформації, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався. Відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_2 отримав посвідчення водія на право керування транспортирними засобами серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2010 року (а.с. 4), оптичним диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 5).
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
Щодо доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи, всебічно не з`ясувавши всіх обставини справи, то апеляційний суд зауважує, що вони не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких навпаки вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону. 
При цьому, слід зазначити, що 30 квітня 2026 року на адресу суду надійшла апеляційна скарга захисника Шевченка Д.С., в якій він просив скасувати постанову, так як вона є незаконною та необґрунтованою та зазначив, що доповнення до апеляційної скарги буде подано пізніше. Проте, з 30.04.2026 і до часу припинення повноважень захисника (до 25.05.2026) або до дати розгляду – 09.06.2026 доповнення до апеляційної скарги як від захисника, так і від ОСОБА_2 на адресу суду так і не надійшли.
Апеляційним судом не встановлено у діях працівників поліції порушень вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно  ОСОБА_2  протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2025 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Клімашевська І. В.