Справа № 716/721/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2026 місто Заставна 
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – Заставнівський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
28.04.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови №4 від 20.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, закриття провадження у справі.
В обґрунтування позову посилався на те, що 02.01.2025 його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 через відсутність при собі військового квитка, який на той час перебував у ІНФОРМАЦІЯ_2 для внесення відомостей про стан здоров“я після проходження ВЛК. При собі позивач мав та пред“явив уповноваженим особам паспорт громадянина України, довідку МСЕК про наявність інвалідності, однак відносно нього було складено протокол про адмінправопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за порушення ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Прибувши у визначений час для розгляду справи про адмінправопорушення, ОСОБА_1 пояснював обставини відсутності при собі військового квитка 02.01.2025. 20.04.2026 після відкриття виконавчого провадження йому стало що відповідач виніс відносно нього постанову про накладення адмінстягнення №4 від 20.01.2025, яку після розгляду справі він не отримував. 
Ухвалою судді від 12.05.2026 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд.
18.05.2026 до суду надійшов відзив, в якому відповідач вказав про те, що ОСОБА_1 порушив ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не маючи 02.01.2025 при собі в період воєнного стану військово-облікового документа, доказів протилежного не подав. Вказані обставини стали підставою для притягнення його до адмінвідповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП. Про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був обізнаний, результатами розгляду справи не цікавився, а отже пропустив строк звернення до суду з позовом про оскарження суб`єкта владних повноважень. Просив відмовити в позові.
Дослідивши адміністративний позов, відзив та додані до них письмові докази, суд приходить до наступного.
Встановлено, що 02.01.2025 відповідальним виконавцем адміністративного відділення Чернівецького районного ТЦКтаСП старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №4 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП про те, що 02.01.2025, о 13:50 годині працівниками Нацполіції до Чернівецького ООЦМ, розташованого по АДРЕСА_1 , був доставлений ОСОБА_1 , який в період проведення мобілізації не пред“явив за вимогою уповноваженого представника ТЦКтаСП військово-польовий документ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення №4 від 02.01.2025 зазначено, що розгляд справи про адмінправопорушення відбудеться о 13:15 годині 20.01.2025 в приміщенні Чернівецького районного ТЦКтаСП, що по вулиці Театральна, 6 в місті Чернівці, кабінет №24.
Протокол №4 від 02.01.2025 складаний в присутності ОСОБА_1 , підписаний останнім та особою, що його склала.
Від пояснень до протоколу №4 від 02.01.2025 ОСОБА_1 утримався.
20.01.2025 начальником Чернівецького районного ТЦКтаСП Гладким О.В. винесено постанову №4 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за порушення ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відсутності при собі 02.01.2025, о 13:50 год. військово-облікового документа.
Як стверджує позивач він був присутнім під час розгляду справи про адмінправопорушення надавав пояснення.
Вказані обставини знайшли своє відображення за текстом постанови №4 від 20.01.2025, де зазначено, що ОСОБА_1 з“явився на розгляд протоколу, доказів, які б спростовували вчинення ним адмінправопорушення не надав.
За результатами розгляду справи на ОСОБА_1 накладено адмінстягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Дані про вручення/направлення ОСОБА_1 копії постанови №4 від 20.01.2025 відповідач не надав.
Позивач стверджує, що для притягнення до відповідальності були відсутні будь-які правові підстави, оскільки військово-обліковий документ був відсутній при ньому з незалежних від нього причин, оскільки знаходився у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Досліджуючи правильність прийняття судом рішення про притягнення до адмінвідповідальності суд виходить з наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно ч.3 ст.210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Згідно п.25 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року "Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Згідно п.1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 16.05.2024 року №559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом …
Згідно п.2 вказаного Порядку військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.
Згідно п.6 вказаного Порядку військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка.
Згідно п.9 вказаного Порядку військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.
З наявних матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідачем доведена, оскільки станом на 02.01.2026 ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу в електронній формі та у паперовій формі, що підтверджується 1) рапортом інспектора САГ Вижницього РВП ГУНП в Чернівецькій області від 02.01.2025, згідно з яким під час перевірки ОСОБА_3 , 08.09.1997, АДРЕСА_2 , у останнього відсутній військово-обліковий документ в електронній та паперовій формі у зв“язку з чим його доставлено до Чернівецького ООЦМ по АДРЕСА_1 для уточнення військово-облікових даних; 2) додатками до протоколу про адмінправопорушення якими є копія паспорта ОСОБА_1 , витяг з ЄДРПВР на ОСОБА_3 , витяг з ЄДРПВР на ОСОБА_1 , рапорт від 02.01.2025, копія свідоцтва про шлюб. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, адже ОСОБА_1 порушив законодавство про «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» що полягає у відсутності при собі військово-облікового документа та не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського у період проведення мобілізації.
За таких обставин, суд вважає факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП доведеним.
Дії ОСОБА_1 органом, що виніс постанову кваліфіковані правильно за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.
Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проаналізувавши надані сторонами докази суд приходить до висновку про правомірність постанови №4 від 20.01.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.210-1 ч.3 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, в тому числі і щодо виду та розміру накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності.
Підстави для скасування постанови №4 від 20.01.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ст.210-1 ч.3 КУпАП – відсутні.
Таким чином, необхідно залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
При цьому, суд не знаходить підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України з підстав неповажності причин пропуску строку для звернення до суду з вищевказаним позовом, що встановлено після відкриття провадження у справі, оскільки позивачем доведено, що такий строк пропущено з поважних причин. 
Відповідно до абз.1, 3, 10 ст.285 КАС України постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Дані про вручення ОСОБА_1 копії постанови №4 від 20.01.2025 про накладення адмінстягнення позивач не надав. 
Позивач стверджує, що отримав копію постанови №4 від 20.01.2025 лише 20.04.2026, про що зазначив на її примірнику. 
Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про неналежне виконання державним органом своїх обов`язків, зокрема, обов`язків, щодо належного та своєчасного вручення особі копії постанови про адміністративне правопорушення.
Через неналежне виконання державним органом своїх обов`язків, не може бути обмежене право особи на судовий захист.
Отримавши постанову №4 від 20.01.2025 лише 20.04.2026, причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду 28.04.2026 з адміністративним позовом про скасування вищевказаної постанови визнаються судом поважними, а отже підстави для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України відсутні. 
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – Заставнівський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,  - залишити без задоволення.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №4 від 20.01.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень – залишити без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Є. Вайновська