ЄУН 387/105/26
Номер провадження по справі 2/387/407/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстер І.П.
за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Сенс банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 30.01.2026 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29 092, 79 грн, за угодоюпро надання кредиту №491038917 укладеного 29.10.2020 .
Свій позов АТ «Сенс Банк» обґрунтовує тим, що 29.10.2020 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду про надання кредиту № 491038917, відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти, а позичальник – своєчасно та в повному обсязі повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші передбачені договором платежі у порядку, строки та на умовах, визначених кредитним договором.
12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку на АТ «Сенс Банк». Відомості про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів відповідачу. Водночас відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 29 092 грн 79 коп., яку остання у добровільному порядку не погашає, що й стало підставою для звернення АТ «Сенс Банк» до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник позивача подав заяву, в пункті 2 якої зазначив, що у разі неявки відповідача або його представника у судове засідання не наполягає на особистій участі у розгляді справи, просить суд розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася. Судом встановлено, що про дату, час і місце розгляду справи вона неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місцем проживання, якою їй було надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин, відповідно до частини восьмої статті 128 та частини першої статті 131 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження вважається врученою відповідачу. Крім того, судом було опубліковано оголошення про виклик відповідача на офіційному вебсайті «Судова влада України».
Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подала, у зв`язку з чим відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Згідно зі статтею 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії суду
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.02.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін .
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2026 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду.
З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`явив, виходячи з положень ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що 29.10.2020 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», було укладено договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №491038917 шляхом підписання відповідачкою акцепту пропозиції банку про укладення зазначеного договору.
Факт укладення кредитного договору та його істотні умови підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: акцептом на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №491038917 від 29.10.2020; паспортом споживчого кредиту; офертою на укладення угоди про надання кредиту; графіком платежів; розрахунком заборгованості; випискою по рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 за період з 29.10.2020 по 13.10.2025.
Зазначеними документами підтверджується, що відповідачці було встановлено відновлювальну кредитну лінію у розмірі 13 810 грн 87 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39,90 % річних.
Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили строк кредитування 60 місяців, а кінцевим терміном повернення кредиту визначено 30 жовтня 2025 року.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачці можливість користуватися кредитними коштами в межах установленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 за період з 29.10.2020 по 13.10.2025, з якої вбачається рух коштів за рахунком, здійснення операцій із використанням кредитних коштів та їх часткове погашення відповідачкою.
Із дослідженої судом виписки за рахунком та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка протягом дії договору здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості, загальна сума внесених нею платежів становить 8 779 грн 82 коп., однак у повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконала.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 13.10.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №491038917 від 29.10.2020 становить 29 092 грн 79 коп., з яких: 11 658 грн 85 коп. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 17 433 грн 94 коп. – заборгованість за процентами за користування кредитом.
Вказаний розрахунок узгоджується з дослідженою судом випискою за картковим рахунком, відповідачкою не спростований, доказів повного погашення заборгованості чи власного контррозрахунку до суду не подано.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом така форма для даного виду договору не вимагалася.
Абзацом другим ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі та вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, у яких зазначено, що договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція – це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснених дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що відповідь особи про прийняття пропозиції укласти електронний договір може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення електронної форми або вчинення інших дій, які вважаються прийняттям пропозиції, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису.
Судом установлено, що кредитний договір №491038917 від 29.10.2020 укладений сторонами в електронній формі шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому відповідно до вимог ст.ст. 205, 207, 639 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» є таким, що укладений у письмовій формі.
При цьому зазначений договір у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, не оспорювався, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція його правомірності.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк.
За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний сплачувати проценти від суми позики у випадках та розмірах, встановлених договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок повернення позики частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом та не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір відповідно до ст. 1055 ЦК України укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій.
Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц дійшов висновку, що виписки за картковими рахунками є належними та допустимими доказами, які підтверджують надання кредитних коштів, рух коштів за рахунком та розмір заборгованості.
Отже, надані позивачем виписка за картковим рахунком, розрахунок заборгованості та інші письмові докази є належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів, користування ними та наявності заборгованості за кредитним договором №491038917 від 29.10.2020.
Судом встановлено, що 29.10.2020 між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання кредиту №491038917, відповідно до умов якої відповідачу надано кредит у сумі 13 810 грн 87 коп. строком на 60 місяців, тобто до 29.10.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39,90 % річних, що підтверджується офертою на укладення угоди про надання кредиту, анкетою-заявою, графіком платежів та розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти.
З наданих позивачем доказів убачається, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі, тоді як відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів належним чином не виконувала.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснювала часткове погашення кредитної заборгованості. Зокрема, за період дії кредитного договору на погашення заборгованості нею сплачено 8 779 грн 82 коп., які були зараховані позивачем у порядку, передбаченому умовами договору, на погашення нарахованих процентів та частково суми основного боргу.
Водночас належне виконання відповідачем своїх зобов`язань у повному обсязі матеріалами справи не підтверджується.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, який судом перевірено та який відповідачем не спростований, станом на 13.10.2025 заборгованість за кредитним договором №491038917 від 29.10.2020 становить 29 092 грн 79 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 11 658 грн 85 коп.; заборгованість за процентами – 17 433 грн 94 коп.; заборгованість за комісією – 0 грн 00 коп.; заборгованість за штрафними санкціями – 0 грн 00 коп.
Суд враховує, що 24.12.2023 набрав чинності Закон України №3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом – 2,5 відсотка на день; протягом наступних 120 днів – 1,5 відсотка на день.
Після закінчення зазначеного перехідного періоду підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якими максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 відсотка від загального розміру кредиту.
Разом із тим умовами кредитного договору №491038917 передбачено сплату процентів у розмірі 39,90 % річних, що еквівалентно приблизно 0,109 % на день, тобто є значно меншим за граничний розмір денної процентної ставки, визначений Законом України «Про споживче кредитування».
Крім того, проценти позивачем нараховувалися лише в межах погодженого сторонами строку кредитування, який закінчується 29.10.2025, а не після спливу строку дії договору.
Отже, положення Закону України №3498-IX та частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» не впливають на визначення розміру заборгованості у даній справі та не є підставою для зменшення нарахованих позивачем процентів.
Відповідачем будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості, доказів повного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором або власного контррозрахунку суду не надано.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів факт надання відповідачу кредитних коштів та наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором №491038917 від 29.10.2020, а тому позовні вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 29 092 грн 79 коп. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді судового збору.
Відтак, витрати позивача зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки в розмірі 2 662,40 гривень.
ІІІ Резолютивна частина
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 204, 205, 207, 509, 526, 530, 610, 611, 625, 627, 629, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №491038917 від 29 жовтня 2020 року в загальному розмірі 29 092 (двадцять дев`ять тисяч дев`яносто дві) гривні 79 копійок, з яких: 11 658 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень 85 копійок – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 17 433 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 94 копійки – заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач - Акціонерне товариство "Сенс Банк" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714);
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області       Майстер І.П.