Справа № 165/782/26
Провадження № 2/165/709/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Рибас А.В.
за участю секретаря судового засідання Попіки Ю.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, –

встановив:

10 березня 2026 року до Нововолинського міського суду Волинської області надійшла позовна заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Какун А.С., яка діє на підставі довіреності, в якій остання просила стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 2008181 в розмірі 26 097,53 грн. та за кредитним договором № 8212623 в розмірі 23 318,66 грн., а також судові витрати у розмірі 3 328,00 грн.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 07 січня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2008181, відповідно до якого товариство надало споживачу кошти у кредит в національній валюті України – гривні у розмірі 3 000,00 грн., а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
16 грудня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16122025, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за окрему плату, прийняло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, включно за договором № 2008181. Відповідно до реєструборжників від 16.12.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 097,53 грн., з яких: 7 279,93 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 767,60 грн. – сума заборгованості за відсотками; 4 050,00 грн. – сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору, незважаючи на письмові повідомлення, до та після відступлення права вимоги, відповідач ОСОБА_1 не здійснила необхідних платежів для погашення заборгованості, тобто порушила взяті на себе зобов`язання. 
З огляду на викладене, представник ТОВ «ФК «ЄАПР» просить стягнути з ОСОБА_1 в користь кредитора ТОВ «ФК «ЄАПР» 26 097,53 грн. заборгованості за кредитним договором № 2008181.
Крім того, 22 серпня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8212623, відповідно до якого товариство надало споживачу кредит у гривні у розмірі 18 800,00 грн., а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
16 січня 2026 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16012026, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 січня 2026 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 23 318,66 гривень, з яких: 7 908,33 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 010,33 грн. – сума заборгованості за відсотками; 9 400,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на викладене, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 8212623 в розмірі 23 318,66 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Ухвалою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін на 10.30 год. 05 травня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. 
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Рибас А.В. у відпустці судове засідання відкладено до 10.30 год. 26 травня 2026 року.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в пункті 4 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, і у випадку неявки у судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 правом подати відзив не скористалася, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою, судові виклики на 10.30 год. 05.05.2026 року та 10.30 год. 26.05.2026 року за зареєстрованим місцем проживання не вручено через відсутність адресата.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
Крім того, судові виклики надіслано ОСОБА_1 на номер телефону, зазначений у кредитних договорах; отримання судових повісток підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 82, 88).
Враховуючи згоду позивача, керуючись статтею 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 02.06.2026 року.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 січня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 2008181, який підписано останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р803 (а.с. 6-12).
Із п. 1.1. договору вбачається, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України – гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Сума кредиту (загальний розмір) складає 3 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит (п. 1.2. договору).
Строк кредиту – 360 днів (п. 1.3. договору).
Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору (п. 1.5. договору).
Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Згідно вимог п. 4.4. договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.
Підписуючи цей договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що перед укладенням цього договору їй в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2, 4, 5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на веб-сайті; вона ознайомилася з Правилами, повністю їх розуміє і приймає (погоджується) з ними.
У додатку № 1 (графік платежів) до договору про надання споживчого кредиту (а.с. 12 на зворотному боці), а також у паспорті споживчого кредиту (а.с. 14-15) сторони погодили усі платежі за кредитом, включно проценти за користування кредитом.
13 січня 2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 2008181 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 07.01.2025 року (а.с. 16), відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 5 100,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору.
Додаткову угоду відповідач ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н090.
Як вбачається із п. 1.1. додаткової угоди, викласти п. 1.2. договору в новій редакції: «1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 100 гривень. Тип кредиту – кредиту».
Факт перерахування ОСОБА_1 грошових коштів 07.01.2025 року у розмірі 3 000,00 грн. та 13.01.2025 року у розмірі 5 100,00 грн. підтвержується листами ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251216-1979 від 16.12.2025 року та № 20251216-1980 від 16.12.2025 року (а.с. 20-21).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2008181 від 07.01.2025 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 16.12.2025 року, ОСОБА_1 погашено заборгованість у сумі 11 124,35 грн., залишок заборгованості складає 26 097,53 грн., з яких: 7 279,93 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 767,60 грн. – сума заборгованості за відсотками; 4 050,00 грн. – сума заборгованості за пенею (а.с. 22-23).
Також, 22 серпня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС» та ОСОБА_1 укладено договір № 8212623 про надання споживчого кредиту (а.с. 33-42), який підписано останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2817.
Згідно п. 1.2. договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту (загальний розмір) складає: 18 800,00 гривень. Тип кредиту – кредит (п. 1.3. договору).
Строк кредиту 360 днів (п. 1.4. договору).
Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору. Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 21.09.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5. договору).
Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Згідно вимог п. 4.4. договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.
Підписуючи цей договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що перед укладенням цього договору їй в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на веб-сайті/в мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань); вона ознайомилася з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ», що розміщені на веб-сайті/в мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань), повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (а.с. 40 на зворотному боці).
У додатку № 1 (графік платежів) до договору про надання споживчого кредиту (а.с. 42 на зворотному боці – 43), а також у паспорті споживчого кредиту (а.с. 44-46) сторони погодили усі платежі за кредитом, включно проценти за користування кредитом.
Факт перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 18 800,00 грн. на картку, зазначену у договорі, підтвержується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 71 від 16.01.2026 року (а.с. 47).
Згідно картки обліку договору (розрахунок заборгованості), ОСОБА_1 здійснила часткову оплату заборгованості у розмірі 37 003,93 грн., а саме: 10 891,67 грн. оплата основного боргу; 26 112,26 грн. оплата процентів. Залишок заборгованості перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» становить 23 318,66 грн., з яких: 7 908,33 грн. – основний борг на початок дня; 6 010,33 грн. – проценти; 9 400,00 грн. – штраф (а.с. 48-53).
Частинами 1 та 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
16 грудня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) укладено договір факторингу № 16122025 (а.с. 24-26), у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (сума фінансування/ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), неустойку (пеню, штраф) за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 
ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 , що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 27), платіжною інструкцією № 23610 від 19.12.2025 року (а.с. 28), а також витягом з реєстру боржників від 16 грудня 2025 року (а.с. 29).
Відповідно до реєстру боржників, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2008181 у сумі заборгованості 26 097,53 грн., з яких: 7 279,93 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 767,60 грн. – сума заборгованості за відсотками; 4 050,00 грн. – сума заборгованості за пенею.
Суд зазначає, що реєстр підписаний сторонами, містить всі необхідні дані (сума вимоги, найменування боржника, дата переходу, підписи), а тому, на думку суду є достатнім доказом передачі права вимоги. Відповідно до ст. 203 ЦК України, правочин є дійсним, якщо він відповідає волевиявленню сторін та не суперечить закону.
Істотними умовами договору факторингу є предмет договору та ціна відступлення права вимоги. Оскільки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору факторингу № 16122025, що підтверджує належне відступлення права вимоги. Крім того, сторони погодили викласти зазначені умови договору в реєстрі.
Оскільки право вимоги, на підставі визначеного договору переходить у момент підписання реєстру, який є невід`ємною частиною договору факторингу, позивач належним чином підтвердив факт переходу йому права вимоги. 
Також, 16 січня 2026 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 16012026 (а.с. 54-55).
Згідно з п. 1.1 договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (сума фінансування/ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), неустойку (пеню, штраф) за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. 
Відповідно до акту прийому – передачі реєстру боржників (а.с. 56), долученого витягу з реєстру боржників від 16 січня 2026 року (а.с. 58) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8212623 на кошти в розмірі 23 318,66 грн., з яких: 7 908,33 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 010,33 грн. – сума заборгованості за відсотками; 9 400,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитних договорів № 2008181 та № 8212623, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, договори є укладеними відповідно до вимог ст. 639 та 1054 ЦК України, оскільки передача грошових коштів відбулася, і сторонами досягнуто згоди відносно всіх істотних умов договорів.
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Будь-яких належних доказів на спростування позовних вимог, відповідачем не надано суду.
Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Кодексу, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
При ухваленні рішення у справі суд бере до уваги те, що вказані кредитні договори, укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, що містять суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами, строк їх повернення та нарахування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування вказаних обставин.
Суд, у даному випадку аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, встановлює, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем договорів з первісними кредиторами, після підписання яких між сторонами договорів виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникли зобов`язання повернути кредитору за кредитними договорами № 2008181 та № 8212623 кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договорами.
Враховуючи те, що за умовами договорів відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак їх у встановлені строки не повернула, та враховуючи правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 7 279,93 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 2008181 та 7 908,33 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 8212623.
При цьому, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, крім заборгованості за основною сумою боргу, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за процентами у розмірі 14 767,60 грн. за кредитним договором № 2008181 та у розмірі 6 010,33 грн. за кредитним договором № 8212623, розрахунки яких надані позивачем, містять щоденне нарахування, розмір зазначених процентів є повністю обґрунтованим та таким, що підтверджений документально та не спростований відповідачем.
Водночас, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею, штрафами за вказаними договорами, суд зазначає наступне.
Так, згідно з доданими розрахунками за кредитним договором № 2008181 від 07 січня 2025 року ОСОБА_1 нараховано 4 050,00 грн. заборгованості за пенею та за кредитним договором № 8212623 від 22 серпня 2024 року нараховано 9 400,00 грн. заборгованості за пенею, штрафами.
Разом з тим, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд зробив висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки, з 24.02.2022 року і до часу ухвалення рішення у даній справі в Україні діє воєнний стан, тому нарахування позивачем пені у розмірі 4 050,00 грн. за кредитним договором № 2008181 від 07 січня 2025 року та пені, штрафу у розмірі 9 400,00 грн. за кредитним договором № 8212623 від 22 серпня 2024 року у період дії воєнного стану є безпідставними, а тому в цій частині позовна заява задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,80 грн., що підтверджується документально (а.с. 74) та пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 272-273, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. ст. 257-261, 263-264, 512, 514, 1054, 1077-1078 ЦК України, суд, –

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами № 2008181 від 07 січня 2025 року та № 8212623 від 22 серпня 2024 року у загальному розмірі 35 966 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 19 копійок.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: вул. Лісова, буд. 2, м. Бровари, Київська область, 07400, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 02 червня 2026 року.

Головуючий суддя         Алла РИБАС