РІШЕННЯ
Іменем України

28 квітня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/138/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

За позовом: Акціонерного товариство “Перший Український Міжнародний Банк”,
код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070
Відповідач: Фізична особа ОСОБА_1 , 
РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
Предмет спору: про стягнення 66 511,50 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Перший Український Міжнародний Банк” через підсистему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до Фізичної особи Сечкара Євгенія Анатолійовича, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 66 511,50 грн, з якої: 60 846,99 грн за сумою кредиту (тіло), яка включає прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 624,85 грн і строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 47 222,14 грн та 5664,51 грн простроченої заборгованості за комісією.

Процесуальні дії у справі.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2368020 від 20.02.2026, отриманої на запит суду, відповідач – фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 24.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.02.2026 доставлена позивачу до його Електронного кабінету у підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС 24.02.2026 о 16:54, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.02.2026 направлена відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу його реєстрації (вул. Розумовського Кирила, буд. 87, м. Чернігів), проте трекінг Укрпошти (ШКІ R067109164841) станом на 28.04.2026 містить відмітку поштового відділення «невдала спроба вручення інші причини 03.03.2026).
Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та встановлення йому строків для подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, а днем вручення ухвали від 24.02.2026 є 03.03.2026.
Отже, останнім днем для подання відповідачем відзиву є 18.03.2026.
Згідно з ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та відзиву на позов у встановлений строк до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” №710808924698 від 28.05.2024, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути включно у розмірі 66 511,50 грн, з якої: 60 846,99 грн за сумою кредиту (тіло), яка включає прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 624,85 грн і строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 47 222,14 грн та 5664,51 грн простроченої заборгованості за комісією.
Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.
28.05.2024 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (далі – Банк, позивач) та фізичною особою-підприємцем Сечкарем Євгенієм Анатолійовичем (позичальник, відповідач) укладений Кредитний договір “Кредит “всеБІЗНЕС” № №710808924698 (далі – кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами.
Згідно з п. 1.1.8. кредитного договору Типові умови кредитування в рамках кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС”, укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", що розміщуються на інтернет сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору (далі – Типові умови).
Кредитний договір складається з договору та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1. кредитного договору).
Відповідно до п. 5.5. кредитного договору до підписання договору позичальник ознайомився з Типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в Кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку Банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору.
Згідно з пунктами 1.1.1, 1.1.3, 1.1.4.2, 1.1.7 кредитного договору Банк надав відповідачу кредит в сумі 100000,00 грн на строк до 28.05.2027 включно; комісійна винагорода за обслуговування кредиту 1,9% за один місяць користування кредитом; цільове використання кредиту: на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та Договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п. 1.1.4.1. Договору (в разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно з п. 1.1.4.1. Договору.
Згідно із п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. 
Згідно з вказаним графіком позичальник має, починаючи з 28.06.2024, щомісячно не пізніше 28 числа місяця до 28.04.2027 сплачувати суму в розмірі 4677,78 грн, 28.05.2027 включно – 4677,70 грн; з яких погашення основної суми кредиту 2777,78 грн, 28.05.2027 включно – 2777,70 грн; погашення комісії 1900,00 грн щомісячно. 
Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником у рахунок погашення кредиту складає 168 400,00 грн, з яких 100 000,00 грн – погашення основної суми кредиту та 68 400,00 грн – погашення комісії.
Відповідно до п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, зазначені в ст. 1 Договору.
До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію № TR.80528635.79947.29514 від 28.05.2024 на суму 99 000,00 грн, згідно з якою ФОП Сечкар Є.А. (позичальник, відповідач у справі) отримав від надавача платіжних послуг платника – AT “ПУМБ” (позивача) кредитні кошти з призначенням платежу: “зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 710808924698 від 28.05.2024 за позикою фізична особа-підприємець Сечкар Євгеній Анатолійович”.
Також матеріали справи містять платіжну інструкцію № TR.80528635.79946.29514 від 28.05.2024 на суму 1000,00 грн, призначення платежу: “оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором № 710808924698 від 28.05.2024 за позикою фізична особа-підприємець Сечкар Євгеній Анатолійович”.
На підтвердження виконання позивачем умов Договору останнім до матеріалів справи додано виписку/особовий рахунок відділення AT “ПУМБ” з 28.05.2024 по 15.01.2026 ФОП Сечкар Євгеній Анатолійович, згідно з якою позичальник отримав 100 000,00 грн кредитних коштів за Договором.
За доводами позивача, станом на 15.01.2026 несплачена позичальником комісія становить 5664,51 грн, прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 13 624,85 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.13).
31.12.2025 позивач, у досудовому порядку надіслав на адресу відповідача вимогу № 710 від 30.12.2025 про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором № 710808924698 від 28.05.2024 в сумі 65 469,57 грн, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 31.12.2025.
За доводами позивача, відповідачем, як позичальником, порушено умови повернення основної суми кредиту, наданої йому відповідно до умов Кредитного договору, внаслідок чого Банк набув права на захист своїх порушених прав у судовому порядку та право на дострокове стягнення всієї суми заборгованості, а саме 66 511,50 грн, з яких 60 846,99 грн – заборгованість за сумою кредиту (тіло), у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 624,85 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 47 222,14 грн та 5664,51 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Відповідач заперечень на позов в установлений судом строк не надав.

Оцінка суду.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За приписами статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.
Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (надалі – Положення), затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.
Пунктами 41-44, 46, 57, 60, 62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).
Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.
Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.
Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).
Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за кредитом.
Судом встановлено факт укладення між сторонами Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808924698 від 28.05.2024, за приписами п. 1.4. якого відповідач (позичальник) зобов`язався повернути суму позики в термін до 28.05.2027 включно. 
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем від Aкціонерного товариства “ПУМБ” кредит у розмірі 100 000,00 грн; факт неналежного виконання ним, як позичальником, зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, як наслідок, у відповідача утворилась прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 624,85 грн, що стало підставою для звернення позивача з вимогою про дострокове погашення кредиту.
Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з п. 4.1. Типових умов кожна з перелічених у цьому пункті подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія, зокрема: (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, в передбачений ними строк та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між сторонами.
Відповідно до п. 4.2. Типових умов, у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові Кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3., п. 1.4. Договору, п. 5.1.1. Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит у повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з Договором, у строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. 
Враховуючи наведене, позивач набув право на захист своїх порушених прав у судовому порядку шляхом дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.
Загальна сума боргу становить 66 511,50 грн, з яких: 60 846,99 грн – заборгованість за сумою кредиту (тіло), у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 624,85 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 47 222,14 грн та 5664,51 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Відповідач наведені обставини не спростував, докази на підтвердження погашення наявної заборгованості за кредитним договором суду не надав.
Судом встановлено, що у спірних відносинах з позивачем відповідач виступав як фізична особа-підприємець, кредит був наданий за кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808924698 від 28.05.2024, з цільовим призначенням: на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сечкар Євгеній Анатолійович припинив підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець (дата запису 18.12.2025, номер запису 2000640060001053471).
Згідно з ч.1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Таким чином, оскільки у правовідносинах із позивачем позичальник виступав як ФОП, а кредит був виданий з цільовим призначенням на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності, тобто таких, що виникли з господарського договору, зобов?язання за кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808924698 від 28.05.2024 у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинилися.
Аналогічні правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 916/385/19 та інших.
За наведених обставин суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на належних, допустимих, достовірних доказах, у розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки суду.
Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.
За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 13, 14, 42, 46, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” (код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070) прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 624,85 грн, строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 47 222,14 грн, прострочену заборгованість за комісією в розмірі 5664,51 грн та 2422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України. 

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя В. В. Шморгун