Справа № 515/727/26
Провадження № 2/515/1307/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретаря судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі представника Сахарової О.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») через свого представника Сахарову О.І. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та було укладено договір кредитної лінії №873173872 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора AXAR-5246 за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 8000,00 грн з перерахуванням на банківську картку № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку чим загальна сума кредиту стала 14000,00 грн. 
За договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу №31/0724-01 від 31 липня 2024 року.
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №15/07/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 873173872 від 20 листопада 2023 року в сумі 66023,46 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 52023,46 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість на свою користь та судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 11 травня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано від АТ «Універсал Банк » докази у справі. 
08 червня 2026 року на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла витребувана інформація (вх №947-ЕП/26-Вх.08.06.2026).
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. У позові просив про слухання справи у відсутність представника позивача та проти заочного розгляду справи заперечень не мав.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній».
У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.
За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі №826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі №751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі №756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).
Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку. 
Судом встановлено, що 20.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір кредитної лінії №873173872 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора AXAR-5246 на суму 8000,00 грн., яку в подальшому відповідач збільшив до 14000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Договором передбачено, що кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.12-21).
Відповідно до п.2.3 - п. 2.4 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 8000,00 грн 20.11.2023 (що є датою отримання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування (протягом 30 днів з дати укладення) на умовах передбачених цим договором. 
Відповідно до п.5.1 Кожен окремий транш за кредитним договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11XX-XXXX-7176, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Відповідно до п.8.1-п.8.4 Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. 
Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п.8.2.).
Протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: 
-за період від дати видачі кредиту до 20.12.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 240,90 % річних, що на день укладення договору становить 0,66 % від суми кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка); 
-у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 20.12.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 482,57 % річних, що на день укладення Договору становить 1,32 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі – Індивідуальна процента ставка) ( п. 8.3).
Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення Договору становить 2,98 % в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (п.8.4.). 
Згідно п. 7.4.1 Договору, протягом Дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору.
Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було підписано Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 20 листопада 2023 року та Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» (а.с. 22,38).
Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 8000,00 шляхом перерахування через банкпровайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 14 000,00 грн.
Згідно доданої довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 09.08.2024 вбачається, що 20.11.2023 року відповідачу надано кредит на суму 8000,00 грн, який 24.11.2023 було збільшено на 300 грн, 25.11.2023 на 450 грн, 26.11.2023 на 1000 грн, 29.11.2023 на 500 грн, 30.11.2023 на 450 грн, 01.12.2023 на 100 грн, 01.12.2023 на 400 грн, 03.12.2023 на 2000 грн, 03.12.2023 на 800 грн (а.с.50-50 зворот).
Відповідно до платіжних доручень (а.с.60-64 зворот) за період з 20.11.2023 по 03.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало договір, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_2 - 11ХХ-ХХХХ-7176, що також підтверджується довідками первісного кредитора (а.с. 29-33 зворот), та відповіддю АТ «Універсал Банк». 
Як вбачається з інформації, наданої АТ «Універсал Банк» 15 червня 2026 року вих. №БТ/Е-23862 від 02.06.2026, на ім`я ОСОБА_1 Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку було зараховано кошти в період з 20.11.2023 по 03.12.2023 у загальній сумі 14000,00 грн (а.с.153-165).
Згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с.39-40 зворот) станом на 23.01.2023 (дату продажу) ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в розмірі 30561,46 грн., з яких: 14000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 16561,46 грн - сума заборгованості по відсоткам.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги (а.с. 76-79).
28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19, до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2020 Додаткову угоду №26, також 31.12.2021 Додаткову угоду № 27, 31.12.2022 Додаткову угоду №31, 31.12.2023 Додаткову угоду №32, за якими ТОВ «Таліон Плюс» отримало від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників №268 від 23.01.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023 в розмірі 30561,46 грн., з яких: 14000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 16561,46 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с.81 зворот- 90).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» станом на 23.01.2024 (дату придбання) заборгованість відповідача за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023 перед ТОВ «Таліон Плюс» становить в розмірі 66023,46 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 52023,46 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.41-42).
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №31/0724-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, вказаними у Реєстрі прав вимоги. Згідно Реєстру прав вимоги №2 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало від ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023 в розмірі 66023,46 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 52023,46 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 93-100).
15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №15/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023 в розмірі 66023,46 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 52023,46 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом ( (а.с.102-109).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №873173872 від 20 листопада 2023 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
У справі встановлено, що для підписання кредитного договору відповідачем було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 
а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023, наданої ТОВ «ФК «Ейс», заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Ейс» складає в розмірі 66023,46 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 52023,46 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.11). 
В порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконав, не надав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.
Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення ним кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. 
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує таке.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між позивачем та адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано Додаткову Угоду №25771168160 від 01.09.2025 та акт прийому-передачі від 29.12.2025, згідно яких надано позивачу юридичну допомогу по стягненню кредитної заборгованості із ОСОБА_1 на загальну суму 7000 грн. (а.с.133-136).
Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №873173872 від 20.11.2023 в розмірі 66023,46 грн, з яких: 14000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 52023,46 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 6 662,40 грн, з яких: 2 662,40 грн витрат зі сплати судового збору та 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: вул.Юрія Поправки,буд.6, каб.13, м. Київ, заборгованість станом на 29 квітня 2026 року за кредитним договором №873173872 від 20 листопада 2023 року в загальному розмірі 66023,46 грн ( шістдесят шість тисяч двадцять три тисячі грн. 46 коп), з яких: 14000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 52023,46 грн - заборгованість по процентам, а також 6 662,00 грн (шість тисяч шістсот шістдесят дві грн., 00 к) судових витрат.
У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховуються з дати складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 01 липня 2026 року.

Суддя В.О. Луцюк