Справа № 646/2585/26 
№ провадження 2/646/2779/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Демченко І.М., за участю секретаря Кочитової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 71993466 від 02.08.2025 та кредитним договором № 6544653 від 17.08.2025 у загальному розмірі 28 761, 52 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500, 00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладені кредитні договори:
02.08.2025 за № 71993466, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 11 000, 00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,125 % за кожен день, умови якого змінені шляхом укладення додаткової угоди від 29.08.2025, а саме пролонговано строк кредитування на 28 днів, тобто до 28.09.2025 та змінено денну процентну ставку на 1%;
17.08.2025 за № 6544653, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 2 000, 00 грн. строком на 360 днів, тобто до 11.08.2026, зі сплатою процентів у розмірі 0,95 % за кожен день.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договорами виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість:
-за кредитним договором № 71993466 від 02.08.2025 у розмірі 21 037, 50 грн., з яких: 11 000, 00 грн. – основна сума боргу; 3 107, 50 грн. – проценти; 1 650, 00 грн. – комісія; 5 280, 00 грн. – проценти, нараховані за понадстрокове користування;
-за кредитним договором № 6455653 від 17.08.2025 у розмірі 7 724, 02 грн., з яких: 1 977, 20 грн. – основна сума боргу; 1 746, 82 грн. – проценти; 4 000, 00 – пеня.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 13.03.2026 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Цією ж ухвалою суду від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» за клопотанням позивача витребувано інформацію щодо належності карткового рахунку та виписки по ньому.
19.03.2026 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».
24.03.2026 до суду надійшло повідомлення про надання адвокату Тисячник Р.Р. доступу до справи за допомогою Електронного кабінету на підставі договору про надання правничої допомоги від 19.03.2026.
30.03.2026 від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» до суду надійшла витребувана ухвалою суду від 13.03.2026 інформація.
07.04.2026 до суду надійшов відзив, у якому ОСОБА_1 у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що порушена процедура підписання кредитних договорів, позивачем не надано доказів реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача; формування та направлення конкретного одноразового ідентифікатора та його введення в систему. Відповідач категорично заперечує факт укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів. При цьому, вважає, що відсотки нараховані поза строком дії кредитних договорів, нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов`язання у період воєнного стану вважає незаконним, як і нараховану комісію за надання кредиту. Розмір витрат на правову допомогу вважає завищеним та неспівмірним, у зв`язку з чим просить їх зменшити. Розгляд справи просить проводити у відсутність відповідача та її представника.
У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 09.04.2026, представник позивача вказав, що посилання відповідача на неукладення договорів кредиту є необґрунтованими, оскільки їх підписано одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам Законів України «Про електронну комерцію » та «Про електронний ф цифровий підпис». Особа відповідача була ідентифікована за посередництвом системи BankID НБУ. Будь-яких доказів того, що персональні дані відповідача були використані товариством для укладення договорів від її імені, відповідачем не надано, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржила правомірність укладених договорів. Перерахування кредитних коштів на картрахунок відповідача підтверджено електронними платіжними інструкціями. Водночас, відповідач, будучи стороною вказаного правочину, мала можливість надати суду докази, що на її картковий рахунок грошові кошти не зараховувались або докази того, що рахунок їй не належить. Щодо нарахування комісії за кредитним договором від 02.08.2025 зазначає, що вона передбачена п.2.2.4 договору та становить 15% від суми наданого кредиту, тобто 1650, 00 грн. Щодо нарахування комісії за кредитним договором від 17.08.2025, то її нарахування передбачено п.2.2.8 у розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту, тобто 345,00 грн. 
09.04.2026 до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 71993466 у розмірі 15 757, 50 грн., з яких : 11 000, 00 грн. – основна сума боргу; 3 107, 50 грн. – проценти; 1 650, 00 грн. – комісія, та за кредитним договором № 6544653 у розмірі 3 724, 02 грн., з яких: 1 977,20 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 746, 82 грн. – сума заборгованості за процентами. Крім того, просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу. 
Правом подачі будь-яких заперечень та додаткових пояснень по суті заяви про зменшення позовних вимог відповідач та її представник не скористалися. 
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
02.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) № 71993466.
Умовами вказаного договору визначено, що сума кредиту складає 11 000, 00 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка 0,125 %, комісія за надання кредиту – 15 % від суми наданого кредиту.
29.08.2025 між сторонами укладено додаткову угоду № 15666348, відповідно до умов якої строк дії кредитного договору № 71993466 від 02.05.2025 визначено 58 днів, на період продовження строку користування кредитом до дати повернення кредиту нарахування процентів здійснюється за ставкою 1,00%. 
Додаткова угода та договір про надання коштів у кредит підписані шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим цифровим ідентифікатором. При цьому особу позичальника ідентифіковано та верифіковано за допомогою системи BankID НБУ, що підтверджується довідками про ідентифікацію .
На виконання умов кредитного договору позивачем за реквізитами електронного платіжного засобу – на карту 5363542604475377 о 19.59.17 здійснено транзакцію з переказу суми 11 000, 00 грн.
За інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , емітовано платіжну карту НОМЕР_2 та 02.08.2025 на неї відбулося зарахування коштів у розмірі 11 000, 00 грн. 
Крім того, 17.08.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 6544653.
Умовами вказаного договору визначено, що сума кредиту складає 2 000, 00 грн., строк кредитування 360 днів, процентна ставка 0,95 %, комісія за надання кредиту – 17,25% від суми наданого кредиту.
Договір про надання коштів у кредит підписані шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим цифровим ідентифікатором. При цьому особу позичальника ідентифіковано та верифіковано за допомогою системи BankID НБУ, що підтверджується довідкою про ідентифікацію .
Факт видачі ОСОБА_1 коштів у кредит на підставі вищевказаного договору від 17.08.2025 підтверджено платіжною інструкцією від 17.08.2025 та інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», відповідно до якої на ім`я відповідачки емітовано платіжну карту НОМЕР_2 та 17.08.2025 на неї відбулося зарахування коштів у розмірі 3 000, 00 грн. 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подала заявку на отримання кредитів за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання кредитних договорів.
Зважаючи, що без здійснення вказаних дій позивачем кредитні договори не були би укладеними сторонами, суд вважає, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Доказів, що кредитні кошти позичальником отримано не були чи її персональні дані були використані третіми особами внаслідок шахрайських дій матеріали справи не містять.
Оскільки відповідач отримані кошти у визначений договорами строк не повернула, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та нарахованими процентами , які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорах кредиту підлягають задоволенню.
Між тим, щодо сум нарахованої комісії за видачу кредитів, суд виходить з такого.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Між тим, оскільки товариством не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23).
Отже, сум заборгованості за комісією за видачу кредиту № 71993466 задоволенню не підлягає. 
При розподілі судових витрат суд виходить з такого.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у даній справі на підставі ордеру серії АХ №1287256 від 03 вересня 2025 року та договору про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20 серпня 2025 року здійснювала адвокат Ткаченко Ю.О.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги №3-МК від 23.01.2026 за договором про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року вбачається, що вартість наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви становить 4 500 грн. Вказані послуги складаються з наступних дій: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції 500 грн., судовий супровід справи (складання позовної заяви, інших заяв по суті) 4000 грн.
Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів у даній справі, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування є співмірним із обсягом наданих послуг.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн., ціна позову з урахуванням зменшених позовних вимог становила 19 481, 52 грн., позов задоволено на суму 17 831, 52 грн., тобто на 91,53%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 436, 91 грн. (2662,40 грн. х 91,53%) судового збору.
Крім того, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 91,53%, то до стягнення підлягає 4 118, 85 грн. (4 500 грн. х 47,591% ) витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 280, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 17 831, 52 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять одна гривня 52 копійки), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 436, 91 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 91 копійка) та 4 118, 85 грн. (чотири тисячі сто вісімнадцять гривень 85 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позовних вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, адреса місцезнаходження: місто Київ, площа Арсенальна, 1Б;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 18.05.2026.

Головуючий           І.М.Демченко