УХВАЛА

01 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/4479/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Підченка Ю. О.
від 13.11.2025 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів:Шапран В.В.-головуючий, Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
від 10.02.2026

за позовом  ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи України" 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи України", в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи України" щодо ненадання ОСОБА_1 , як засновнику товариства, інформації, засвідчених копій господарської та фінансової документації відповідно до запитів та вимог № 1 від 17.12.2021, № 2 від 20.01.2022, № 3 від 03.02.2022, № 1 від 13.09.2022, № 2 від 13.09.2022, б/н від 25.04.2024 та б/н від 15.10.2024;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи України" надати ОСОБА_1 копії документів від моменту створення товариства по 03.04.2025, перелік яких викладений в прохальній частині позовної заяви.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/4479/25 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою від 10.02.2026 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 у справі № 910/4479/25.
06 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, зокрема, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/4479/25; ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалою від 19.03.2026 Верховний Суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом: 
- наведення та викладення належного обґрунтування виключного/виключних випадку/випадків касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за наявністю якого/яких оскаржуються рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/4479/25 з урахуванням вказівок Суду, наведених в цій ухвалі;
- надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/4479/25 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 12 112,00 грн.
Скаржнику роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Копія ухвали Верховного Суду від 19.03.2026 направлялась ОСОБА_1 за адресою, зазначеною в його касаційній скарзі: АДРЕСА_1 .
Проте 14.04.2026 поштовий конверт із трек номером R067128490431, направлений ОСОБА_1 із копією зазначеної вище ухвали, повернувся на адресу Суду за закінченням терміну зберігання. 
З огляду на те, що ухвалу Верховного Суду від 19.03.2026 надіслано за адресою, повідомленою безпосередньо скаржником, то Суд вважає, що ухвала направлена за належною адресою.
При цьому Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20).
Крім того, Суд враховує і правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала Верховного Суду від 19.03.2026 у справі № 910/4479/25 оприлюднена 24.03.2026.
Отже ОСОБА_1 , подавши касаційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним касаційної скарги та результату розгляду її судом, а саме щодо усунення можливих недоліків касаційної скарги на стадії відкриття провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій.
Однак, станом на момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали Верховного Суду від 19.03.2026 у справі № 910/4479/25 скаржником не виконано, будь-яких матеріалів, які свідчать про усунення недоліків, на адресу Суду не надходило. 
Таким чином, відповідні обставини дозволяють Суду дійти висновку, що скаржник не вживав всіх залежних від нього заходів для отримання поштової кореспонденції від суду, не вживав заходів для отримання інформації про рух касаційної скарги, а тому несе ризик настання несприятливих наслідків в результаті невжиття заходів для отримання інформації про рух касаційної скарги. 
Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Оскільки скаржником не усунуто недоліки у строк, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 19.03.2026, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/4479/25 підлягає поверненню.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Повернути касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/4479/25. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко 

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова