г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/6420/25
Номер провадження 1-кп/213/123/26

В И Р О К
Іменем України

08 червня 2026 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: 
Головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025170030006530, за звинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Дніпро, не одружений, має на утримання неповнолітню дитину, офіційно не працює, військовослужбовець військової служби за контрактом на посаді стрільця-санітара 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти («Шквал») вч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимий: 14 березня 2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років. 31 жовтня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження служби за контрактом, на невідбутий строк чотири роки сім місяців шістнадцять днів; 08.08.2025р. Чечелівським районним судом міста Дніпро за ч.4 ст 185, 71, ч.4 ст 81 КК України, остаточно до 5 років 2 місяців позбавлення волі; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України,- 
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, знаходячись в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст 65 Конституції України, ст 17 ЗУ «про оборону України», ст 1 ЗУ «про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, діючи всупереч інтересам служби, став на шлях вчинення правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а сааме проходячи військову службу під час дії воєнного стану в посаді стрільця-санітара 1 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти («шквал») військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилитись від військової служби, 21.02.2025р., не пізніше 20:00 годин, самовільно залишив військову частину – пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), звідки прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 05.07.2025р.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю. Просив розглянути провадження на підставі ч.3 ст 349 КПК України, наслідки зрозумілі. Суд вважає за можливе розглядати дане кримінальне провадження без виклику в судове засідання свідків, без дослідження письмових матеріалів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів що характеризують його особу, стосуються речових доказів та судових витрат.

Досліджені в сукупності всі здобуті у провадженні докази дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 407 ч.5 КК України за ознаками самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що він скоїв тяжке кримінальне правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не працює, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину. Освіта професійно-технічна. Військовослужбовець. Має місце проживання та реєстрації. Раніше судимий.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання є рецидив кримінальних правопорушень; у відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття.
Суд вважає відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України. Суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та на підставі ч.4 ст 70 КК України остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що обвинувачений фактично відбуває покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі, відсутні підстави для обрання запобіжного заходу. Речові докази відсутні. Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільні позови не заявлялись.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 373-377 КПК України суд, -

УХВАЛИВ
Визнати ОСОБА_5  винним за ст. 407 ч.5 КК України і призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням за даним вироком, більш суворим за вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 08.08.2025р., остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5  обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений під вартою за вироком Чечелівського районного суду міста Дніпро від 08.08.2025р., починаючи з 07 липня 2025 року.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Заявляти клопотання про доставлення до суду апеляційної інстанції.

Суддя   ОСОБА_1