08.05.26    Справа № 469/55/22
2-др/469/2/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
08 травня 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБТ ФОРС" про ухвалення додаткового рішення, 
в с т а н о в и в :
У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 18876,73 грн. за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0072/82/0124433, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 24 січня 2014 року, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань; просив також стягнути на свою корись понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
Ухвалою суду від 10 липня 2024 року здійснено заміну первісного позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС».
07 серпня 2024 року суд замінив позивача у справі ТОВ «КАПМСІС ФІНАНС» на його правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС».
Рішенням від 17 лютого 2026 року у справі № 469/55/22 (провадження 2/469/25/26) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБТ ФОРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено у повному обсязі,стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБТ ФОРС" заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0072/82/0124433 від 24 січня 2014 року у розмірі 20687,33 грн. та судовий збір у сумі 2481,00 грн., усього стягнуто 23168,33 грн.
25 лютого 2026 року через систему “Електронний суд” позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив ухвалити додаткове судове рішення у вказаній справі про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, представник позивача Костюченко М.І. направила до суду заяву про проведення судового засідання без присутності представника ТОВ "ДЕБТ ФОРС" та підтримання заявлених вимог, відповідач ОСОБА_1 причини неявки не повідомив, заяв щодо розгляду питання про ухвалення додаткового рішення не надавав.
У відповіді на відзив, наданій під час розгляду цивільної справи, представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважала необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, вимогу позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу, через відсутність доказів сплати таких витрат саме у зазначеній позивачем сумі 9000 грн.
На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи встановлено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані у встановлений законодавством строк.
На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При ухваленні судом рішення у справі № 469/55/22 питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу не вирішено, тому воно на підставі п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу первісним позивачем ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" надано: копію договору № 05-03/2021 від 05 березня 2021 року про надання правової допомоги, укладеного ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та Адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" (т.1, а.с.90-93), прайс-лист АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" (т.1, а.с.94-96), копію платіжного доручення № 0307390000 від 02 грудня 2021 року про перерахування ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на користь АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" 90000 грн. згідно з договором про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 (т.1, а.с.97), заявку про надання юридичної допомоги № 41 від 27 вересня 2021 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (т.1, а.с.98), витяг з Акта № 3 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2021 року про надання правових послуг щодо клієнта ОСОБА_1 на суму 9000 грн. (т.1, а.с.99).
Разом з тим, суд погоджується із запереченнями представника відповідача щодо відсутності доказів сплати понесених витрат на правову допомогу саме у зазначеній позивачем сумі 9000 грн., оскільки надане позивачем платіжне доручення № 0307390000 від 02 грудня 2021 року про перерахування ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на користь АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" 90000 грн. згідно з договором про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 не містить відомостей про те, що зазначені кошти перераховано саме за надання правничої допомоги у справі, що розглядається, при цьому інші надані позивачем докази не дають суду можливості встановити здійснення позивачем оплати за надання АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" правничої допомоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
За такого суд вважає, що позивачем не доведено сплату ним понесених витрат на правову допомогу у справі, що розглядається, а тому у стягненні зазначених витрат належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260-261, 268, 270 ЦПК України, суд
у х в а л и в: 
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБТ ФОРС" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити у цивільній справі № 469/55/22 (провадження 2/469/25/26) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕБТ ФОРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості додаткове рішення, яким відмовити у стягненні з відповідача ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу на користь ТОВ "ДЕБТ ФОРС".
Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя