ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/80/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши у загальному позовному провадженні справу
за позовом:  ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,
до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС», код ЄДРПОУ - 25010005, місцезнаходження - 49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Європейська, будинок 30, офіс 70,
відповідача 2: Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 04053699, місцезнаходження - 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова 3,
відповідача 3: Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ – 04053699, місцезнаходження – 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, будинок 3,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 , місце проживання – АДРЕСА_2 
про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання виключення запису з реєстру, 
за участі представників сторін:
від позивача – адвоката Бирковича Р.Р. (згідно ордеру серії АІ №2160591 від 21.03.2026),
від відповідача 1 - не з`явився,
від відповідача 2 - не з`явився,
від відповідача 3 – не з`явився,
від третьої особи – не з`явився,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 25.01.2026 (зареєстрованою за вх.№02.3.1-05/86/26 від 29.01.2026) до Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС» (далі – відповідач 1, ПАТ «АВІАС ПЛЮС»), Ужгородської міської ради Центр надання адміністративних послуг ЦНАП Ужгородської міської ради (у складі Виконкому) про визнання припиненими трудових відносин між ним як генеральним директором (керівником) та ПАТ «АВІАС ПЛЮС» з 01.01.2026 та зобов`язання Центр надання адміністративних послуг ЦНАП Ужгородської міської ради (у складі Виконкому) виключити відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про нього як керівника ТОВ «АВІАРС». 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026.
Процесуальні дії по справі
Згідно з ухвалою від 03.02.2026 суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 від 25.01.2026 про визнання припиненими трудових відносин та про зобов`язання виключення записів з реєстру; встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
12.02.2026 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 від 10.02.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/1287/26 від 12.02.2026) про виконання ухвали суду від 03.02.2026 в справі №907/80/26.
У заяві від 10.02.2026 позивач, зазначивши відповідачами ПАТ «АВІАС ПЛЮС» та Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (далі – відповідач 2), виклав свої позовні вимоги у такій редакції:
- визнати припиненими трудові відносини між генеральним директором ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_3 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАРС» (код ЄДРПОУ - 30963553, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, 145 «а» квартира 18) 01.01.2026 у зв`язку зі звільненням із займаної посади генерального директора за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України). 
- зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (код ЄРДПОУ - 04053699, місцезнаходження - 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, 3) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» відомості про ОСОБА_1 , як про генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС».
Однак, так як із заяви від 10.02.2026 про виконання ухвали суду від 03.02.2026 в справі №907/80/26 вбачається, що позивач не виконав положень п.1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) та не виконав вимог суду, наведених в ухвалі 03.02.2026 щодо підтвердження надсилання копії позовної заяви від 25.01.2026 з додатками та копії заяви від 10.02.2026 відповідачам, а тому суд згідно з ухвалою від 16.02.2026 повторно залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «АВІАС ПЛЮС» і Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання припиненими трудових відносин та про зобов`язання виключення запису з реєстру.
23.02.2026 через канцелярію суду позивачем подана заява про виконання ухвали від 23.02.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/1697/26), до якої позивач додав квитанцію про надіслання документів рекомендованим листом із описом поштовим зв`язком та опис надіслання позовної заяви з додатками відповідачеві 1 та оригінал заяви від 23.02.2026 відповідача 2 про те, що ним отримано позовну заяву з додатками та заяву про виконання ухвали суду в повному обсязі.
Згідно з ухвалою від 18.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 25.03.2026; встановив сторонам строки на подачу заяв по суті справи.
25.03.2026 через канцелярію суду від представника позивача – адвоката Бирковича О.І. надійшла заява про заміну сторони відповідача 2 від 25.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/2737/26), згідно з якою представник позивача просив замінити відповідача 2 на Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту забезпечення надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Згідно з ухвалою від 25.03.2026 суд задовольнив усне клопотання представника позивача - адвоката Бирковича О.І. про залишення без розгляду його заяви про заміну відповідача 2; залишив без розгляду заяву представника позивача - адвоката Бирковича О.І. про заміну відповідача 2 від 25.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/2737/26 від 25.03.2026); відклав підготовче засідання на 16.04.2026.
30.03.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача – адвоката Бирковича О.І. надійшла заява про уточнення назви відповідача 2 від 29.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3/1-02/2878/26), згідно з якою представник позивача просить залучити до участі в даній справі в якості відповідача 2 Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (код ЄДРПОУ – 04053699, місцезнаходження – 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, будинок 3).
Згідно з ухвалою від 31.03.2026 суд задовольнив заяву представника позивача - адвоката Бирковича О.І. про залучення співвідповідача від 29.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3/1-02/2878/26 від 30.03.2026); залучив співвідповідача - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (далі – відповідач 3) та роз`яснив йому зміст ч. 4 ст. 48 ГПК України; зобов`язав позивача протягом 2 днів з дня постановлення ухвали направити відповідачу 3 усі матеріали позовної заяви з додатками, заяви про усунення недоліків позовної заяви та докази надіслання таких документів відповідачу 3 надати суду до 14.04.2026; встановив учасникам справи строки на подачу заяв по суті справи з урахуванням залучення до справи співвідповідача.
Згідно з ухвалою від 16.04.2026 суд задовольнив усне клопотання представника позивача – адвоката Бирковича О.І. про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів; відклав підготовче засідання на 11.05.2026 та продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. 
23.04.2026 від позивача надійшла заява про уточнення позову та прохальної частини позовної заяви від 22.04.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3816/26), згідно з якою позивач просить подальший розгляд справи здійснювати з уточненими позовними вимогами в частині зобов`язання виключити записи з реєстру, а саме: «Зобов`язати Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) (код ЄРДПОУ – 04053699, місцезнаходження - 88000, місто Ужгород, площа Поштова, 3) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» відомості про Попадюка Романа Романовича як про генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС»».
Водночас до заяви позивача про уточнення позову та прохальної частини позовної заяви від 22.04.2026, було додано повідомлення ОСОБА_2 від 22.04.2026, у якому він повідомив, що він є учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС» та володіє часткою в розмірі 0,5% статутного капіталу, повідомив про отримання позовної заяви із додатками у даній справі, а відтак ОСОБА_2 просив задовольнити таку позовну заяву ОСОБА_1 . 
Згідно з ухвалою від 28.04.2026 суд прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позову та прохальної частини позовної заяви від 22.04.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/3816/26 від 23.04.2026) та ухвалив здійснювати в подальшому розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог; залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 (далі – третя особа); запропонував третій особі/надіслати суду пояснення щодо позову, оформлені згідно з вимогами ст. 168 ГПК України.
11.05.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача – адвоката Бирковича О.І. надійшла заява про розгляд справи без участі №10.05.2026 від 11.05.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/4388/26), згідно якої представник позивача просить підготовче судове засідання 11.05.2026 провести без участі позивача і його представника  та призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до ухвали від 11.05.2026 суд закрив підготовче провадження у справі №907/80/26 та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.06.2026.
У постанові від 27.06.2024 у справі №759/16487/21, провадження № 61-772св24 Верховний Суд з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини (справи «Заводнік проти Словенії», заява №53723/13, рішення від 21 травня 2015 року, пункт 70; справа «Созонов та інші проти України», заява №29446/12, рішення від 08 листопада 2018 року, пункт 8) зазначив, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, суди зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення.
З довідок про доставку електронного листа, які отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 185ч.2 п.3 ГПК Закриття підготовчого провадження (з призначенням дати)» від 11.05.2026 у справі №907/80/26 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам – відповідачу 2 та відповідачу 3 в їх електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів учасників справи 11.05.2026 о 21:56.
Крім цього, попередні ухвали суду від 25.02.2026, від 25.03.2026, від 31.03.2026, від 16.04.2026, від 28.04.2026 у справі №907/80/26 в електронному вигляді надсилалися одержувачам – відповідачу 2 та відповідачу 3 в їх електронні кабінети, про що свідчать довідки про доставку електронного листа від 25.02.2026, 26.03.2026, 01.04.2026, 17.04.2026, 28.04.2026.
Отже, відповідач 2 - Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та відповідач 3 - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради належним чином повідомлялися судом про призначені у справі підготовчі засідання та належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання по розгляду справи по суті, призначеного на 10.06.2026, так як у пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Враховуючи відсутність у відповідача 1 – Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС» зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС, 
- ухвала суду від 25.02.2026 направлена відповідачу поштовою кореспонденцією згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067110084770 від 26.02.2026;
- ухвала суду від 25.03.2026 направлена відповідачу згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067132507110 від 27.03.2026;
- ухвала суду від 31.03.2026 направлена відповідачу згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067138442877 від 02.04.2026;
- ухвала суду від 16.04.2026 направлена відповідачу згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067151096805 від 20.04.2026;
- ухвала суду від 28.04.2026 направлена відповідачу згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067159514231 від 29.04.2026;
- ухвала суду від 11.05.2026 направлена відповідачу згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R067170029566 від 12.05.2026 
по місцезнаходженню відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Європейська, будинок 30, офіс 70.
18.03.2026 на адресу суду повернулось рекомендоване поштове відправлення №R067110084770 від 26.02.2026, причина повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
16.04.2026 на адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення №R067132507110 від 27.03.2026, причина повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
23.04.2026 на адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення №R067138442877 від 02.04.2026, причина повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
12.05.2026 на адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення №R067151096805 від 20.04.2026, причина повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
19.05.2026 на адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення №R067159514231 від 29.04.2026, причина повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
09.06.2026 на адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення №R067170029566 від 12.05.2026, причина повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Щодо неявки представника відповідача 1 в судові засідання, то суд зазначає, що Приватне акціонерне товариство «АВІАС ПЛЮС», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань, не уповноважило представника в судові засідання, та не подало відзив на позовну заяву чи інших заяв по суті справи.
Щодо цього суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач 1 за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач 1 вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд справи та призначені судові засідання у справі.
Так, відповідно до ч. 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2023 №1071) (далі - Правила надання послуг поштового зв`язку).
Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. 8 та 15 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Згідно з п. 81, 82, 83 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками «Судова повістка», «Повістка ТЦК»), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Системний аналіз ст. ст. 120, 242 ГПК України, п. 8, 11, 15, 17, 81, 82, 83, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі №904/2584/19; у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18).
Таким чином, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку, що відповідачі 1, 2 та 3  належним чином повідомлялися про призначені судові засідання у справі, а також належним чином повідомлені про призначене на 10.06.2026 судове засідання по розгляду справи по суті. 
Враховуючи відсутність у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1, зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС, ухвали суду від 28.04.2026 і від 11.05.2026, які направлені ОСОБА_2 згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №R067159514304 від 29.04.2026 і №R068095526229 від 12.02.2025, вручені третій особі відповідно 13.05.2026 і 29.05.2026, про що свідчать поштові квитанції про вручення ОСОБА_2 таких рекомендованих поштових відправлень разом з ухвалами суду.
Отже, учасники справи належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи по суті, призначеного на 10.06.2026.
У судове засідання 10.06.2026 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 не з`явилася, а також відповідачі не уповноважили своїх представників для участі в справі, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Також до початку судового засідання відповідачі 1, 2 та 3 не подали відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті спору.
Застосовуючи при розгляді справи відповідно до ч.4 ст. 11 ГПК України і ст.17  Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ч. 1 ст.  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що відповідачі 1, 2 та 3 та третя особа належним чином повідомлені про наявність провадження з розгляду даної справи у суді, про право відповідачів подати заперечення проти позовних вимог у формі відзиву на позовну заяву та докази на підтвердження таких заперечень.
Відтак, 10.06.2026 в судовому засіданні, з`ясувавши думку представника позивача щодо можливості проведення судового засідання без участі відповідачів 1, 2 та 3 та третьої особи (який вважав за необхідне продовжити розгляд справи), врахувавши приписи ч.ч. 1 та 3 ст.202 ГПК України; беручи до уваги, що явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення питань, які вирішуються у судовому засіданні; суд згідно ухвали, постановленої в судовому засіданні без оформлення окремого документа, та зазначеної у протоколі судового засідання, постановив: продовжити судовий розгляд та здійснювати розгляд справи по суті за відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 та за відсутності представників відповідачів 1, 2 та 3, які належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання та від яких не надходило заяв і клопотань щодо причин неявки чи про відкладення судового засідання.
Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи наданий процесуальним законом строк для розгляду по суті відповідної справи; приймаючи до уваги, що до суду від сторін, які належним чином повідомлені про відкрите провадження у справі, не надходило заяв чи клопотань, 10.06.2026 суд за участі представника позивача розглянув справу по суті, перейшов до стадії ухвалення судового рішення, після повернення з якої у порядку ч. 1 та 6 ст.240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.
Згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Аргументи сторін
Суть спору за позицією позивача
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення його права на вільне обрання праці та припинення трудових відносин, передбачене ст. 43 Конституції України та ст. 38 КЗпП України. Позивач зазначає, що з 31.05.2000 він обіймає посаду генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС» (далі – Товариство), а згідно з останнім рішенням засновників від 19.08.2020 термін його повноважень був обмежений трьома роками та закінчився 19.08.2023. 
Щодо складу учасників Товариства, то позивач зазначає, що воно було створено ним та ОСОБА_2 у 2020 році, однак 26.02.2001 проведено зміни до установчого договору ТОВ «АВІАРС», внаслідок чого засновниками запишилися він та ОСОБА_2 (у кожного з яких була частка у статутному капіталі по 0,5%) та новим учасником стало Закрите акціонерне товариство «АВІАС ПЛЮС», код ЄДРПОУ – 25010005 (тобто на час виникнення спірних правових відносин – ПАТ «АВІАС ПЛЮС», код ЄДРПОУ – 25010005), у якого частка статутного капіталу становить 99%. 
Відтак, з метою припинення трудових відносин, 11.04.2025 позивач направив на адресу учасника ТОВ «АВІАРС» - ПАТ «АВІАС ПЛЮС» заяву про звільнення його за власним бажанням з 19.04.2025 у зв`язку із закінченням трьохрічного строку виконання обов`язків генерального директора (керівника) ТОВ «АВІАРС» і до заяви долучив копію протоколу №1/2020.
У позовній заяві позивач наголошує, що предметом спору є визнання припиненими трудових відносин між генеральним директором (керівником) ОСОБА_1 та ТОВ «АВІАРС» з 19 квітня 2025 року у зв`язку зі звільненням із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України та зобов`язання Центр надання адміністративних послуг Ужгородської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про нього як керівника Товариства.
У заяві позивач стверджує, що долучена до позовної заяви копія його заяви від 11.04.2025 на адресу відповідача 1 про звільнення його з посади генерального директора ТОВ «АВІАРС» з дати бажаного для нього звільнення – з 19 квітня 2025 року була обрана позивачем з урахуванням часу необхідного і достатнього для скликання засідання наглядової ради Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС», на якому могло бути прийнято рішення про звільнення з займаної посади та обрання на посаду генерального директора ТОВ «АВІАРС» іншої особи, а відтак указана заява була направлена поштою з повідомленням про вручення на адресу ПАТ «Авіас Плюс», про що свідчать копії підтверджуючих документів, які додані до позовної заяви.
За таких обставин, враховуючи бездіяльність відповідача 1 щодо скликання засідання наглядової ради ПАТ «АВІАС ПЛЮС», на якому мало бути прийнято рішення про звільнення позивача з займаної посади генерального директора ТОВ «АВІАРС» та обрання на цю посаду іншої особи; враховуючи, що позивач усно звертався із правовстановлюючими документами до відповідача 2 з проханням виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про нього як керівника ТОВ «АВІАРС», однак із-за відсутності змін до установчого договору ТОВ «АВІАРС» та наказу про його звільнення – відповідач 2 відмовив у виключенні таких відомостей стосовно нього, позивач відповідно до позовної заяви від 25.01.2026, заяви від 10.02.2025 про виконання ухвали суду від 03.02.2026 в справі №907/80/26 (поданої після отримання ухвали від 03.02.2026 про залишення позовної заяви без руху) та відповідно до заяви про уточнення позову та прохальної частини позовної заяви від 22.04.2026 (яка судом прийнята до розгляду відповідно до ухвали від 28.04.2026) просить суд:
- визнати припиненими трудові відносини між генеральним директором ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАРС» 01.01.2026 у зв`язку зі звільненням із займаної посади генерального директора за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України;
- зобов`язати Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» відомості про ОСОБА_1 як про генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС».
Позиція відповідачів 1, 2 та 3
Відповідачі 1, 2 та 3 відзиву на позовну заяву не подали.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відтак, з врахуванням положень ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.
Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1
До заяви про уточнення позову та прохальної частини позовної заяви від 22.04.2026, позивачем було додано повідомлення ОСОБА_2 від 22.04.2026, якого суд відповідно до ухвали від 28.04.2026 з власної ініціативи залучив до справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1.
Так, у повідомленні від 22.04.2026 на адресу Господарського суду Закарпатської області, ОСОБА_2 зазначив, що він є учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС» та володіє часткою в розмірі 0,5% статутного капіталу. Також ОСОБА_2 повідомив, що отримав позовну заяву із додатками та доповненнями про припинення трудових відносини між генеральним директором ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІАРС» 01.01.2026 у зв`язку зі звільненням із займаної посади генерального директора за власним бажанням та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо» відомостей про ОСОБА_1 як про генерального директора ТОВ «АВІАРС». А відтак, ОСОБА_2 зазначив, що позов ОСОБА_1 він визнає та просить суд постановити судове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Фактичні обставини справи встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Як стверджує позивач, та згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 26.05.2000 відбулася державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАРС», ідентифікаційний код юридичної особи – 30963553, місце знаходження – АДРЕСА_4 . 
Учасниками Товариства є позивач і ОСОБА_2 , розмір частки кожного з цих учасників справи – по 750,00 грн та Закрите акціонерне товариство «АВІАС ПЛЮС», код ЄДРПОУ - 25010005, місцезнаходження - 49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Європейська, будинок 30, офіс 70 (на час виникнення спірних правових відносин – ПАТ «АВІАС ПЛЮС»), розмір частки такого учасника справи – 148500,00 грн. Водночас загальний розмір статутного капіталу Товариства становить 150000,00 грн.
Як стверджує позивач, що також вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, органом управління ТОВ «АВІАРС» є загальні збори, а позивач є керівником і представником юридичної особи.
Такі ж відомості про учасників ТОВ «АВІАРС», про його керівництво судом встановлено згідно долучених до позовної заяви копій документів.
Так, відповідно до статуту ТОВ «АВІАРС», який затверджено на зборах його учасників згідно протоколу від 19.05.2000, що зареєстрований розпорядженням Ужгородського міського голови №225 від 26.05.2000, зі змінами і доповненнями, зареєстрованими відповідно до розпорядження №86 від 01.03.2001, вбачається, що Товариство створено згідно з рішенням засновників від 19.05.2000 №1 з метою подальшої господарської діяльності, його засновниками є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та Товариство є юридичною особою з дня його державної реєстрації (п.п.1.1., 1.2. і 1.3. статуту Товариства).
За змістом п.5.4. статуту Товариства для забезпечення його діяльності створюється статутний фонд у розмірі 1000 грн.
У п.8.1. статуту Товариства вказано, що його вищим органом є збори учасників Товариства, у яких беруть участь учасники або призначені ними представники.
Відповідно до п.8.5. статуту Товариства збори його учасників скликає голова Товариства; позачергові збори скликаються та проводяться головою Товариства.
Згідно з п.п. «ж» п.8.6. статуту Товариства виключною компетенцією зборів учасників є обрання та відкликання генерального директора та ревізійної комісії.
Відповідно до п.8.7. статуту Товариства збори учасників можуть передавати на вирішення генеральному директору окремі питання, крім тих, які відносяться до виключної компетенції зборів.
Пункт 8.8. статуту Товариства передбачає, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності 100 відсотками голосів.
За змістом п.8.12 статуту Товариства його голова має право скликати позачергові збори, якщо необхідно в інтересах Товариства, а також у випадках виникнення необхідності вирішити питання, які відносяться до виключної компетенції зборів у відповідності з чинним статутом.
Відповідно до п.п.8.15., 8.16. статуту управління поточною діяльністю Товариства здійснюється виконавчим органом – генеральним директором, який призначається зборами учасників на 3 роки з правом продовження повноважень на новий період за рішенням зборів.
Згідно з наказом Товариства №1ос від 31.05.2000 ОСОБА_1 призначений на посаду директора ТОВ «АВІАРС» по сумісництву з 01.06.2000, підстава – рішення зборів засновників за протоколом №2 від 30.05.2000.
Відповідно до протоколу №5/6 від 21.02.2001 зборів засновників ТОВ «АВІАРС», його учасники вирішили внести до складу засновників ТОВ «АВІАРС» - ЗАТ «АВІАС ПЛЮС» та після перерозподілу відсотків долевих внесків в статутний фонд внески засновників становлять: ЗАТ «АВІАС ПЛЮС» - 99% статутного фонду; ОСОБА_1 – 0,5% статутного фонду і ОСОБА_2 - 0,5% статутного фонду.
Відповідно до розпорядження Ужгородського міського голови №80 від 26.02.2001 зареєстровані зміни до установчого договору ТОВ «АВІАРС», зареєстрованого розпорядженням Ужгородського міського голови №225 від 26.05.2000, відповідно до яких внесені зміни до установчого договору Товариства про укладення його між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ЗАТ «АВІАС ПЛЮС», які домовились створити ТОВ «АВІАРС».
Відповідно до розпорядження Ужгородського міського голови №86 від 01.03.2001 зареєстровані зміни до установчого договору ТОВ «АВІАРС», зареєстрованого розпорядженням Ужгородського міського голови №225 від 26.05.2000 зі змінами зареєстрованими розпорядженням №80 від 26.02.2001, відповідно до яких внесені зміни до установчого договору Товариства, виклавши п.2.1. в такій редакції: «Учасники товариства створюють статутний фонд в розмірі 150000 грн» та виклавши п.2.2. в такій редакції: «Для формування статутного фонду учасники вносять такі вклади: ЗАТ «АВІАС ПЛЮС» - 148500 грн, що становить 99% статутного фонду; ОСОБА_1 – 750 грн, що становить 0,5% статутного фонду і ОСОБА_2 - 750 грн, що становить 0,5% статутного фонду».
Згідно з розпорядженням Ужгородського міського голови №86 від 01.03.2001 зареєстровані зміни до статуту ТОВ «АВІАРС», зареєстрованого розпорядженням Ужгородського міського голови №225 від 26.05.2000 зі змінами зареєстрованими розпорядженням №80 від 26.02.2001, відповідно до яких внесені зміни до статуту Товариства, виклавши п.5.4. в такій редакції: «Учасники товариства створюють статутний фонд в розмірі 150000 грн».
У рішенні зборів засновників ТОВ «АВІАРС» №9 від 04.01.2011 вказано, що збори вирішили призначити ОСОБА_1 на посаду генерального директора Товариства.
У протоколі загальних зборів учасників ТОВ «АВІАРС» №1/2020 від 19.08.2020 зазначено, що такі збори, на яких були присутні його учасники – ПАТ «АВІАС ПЛЮС», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які володіють у сукупності 100% голосів та які завчасно були повідомлені про час і місце проведення зборів та порядок денний, вирішили: продовжити повноваження генерального директора ТОВ «АВІАРС» ОСОБА_1 на 3 (три) роки.
З долученої до позовної заяви копії заяви генерального директора ТОВ «АВІАРС» ОСОБА_1 від 11.04.2025 на ім`я генерального директора ПАТ «АВІАС ПЛЮС» ОСОБА_3 , вбачається, що у такій заяві позивач вказав таке: «По причині, що рішення зборів учасників від 19 серпня 2020 року вирішили: продовжити повноваження генерального директора ТОВ «АВІАРС» ОСОБА_1 на 3 роки (витяг з протоколу №1/2020) прострочено і я не маю можливості виконувати обов`язки, прошу прийняти заяву та звільнити мене з роботи за власним бажанням з 19 квітня 2025 року». У заяві вказано про додаток до неї: копія протоколу №1/2020.
До позовної заяви додано копію поштового відправлення №8801700157930, з якого вбачається повернення ОСОБА_1 такого поштового відправлення, адресованого генеральному директора ПАТ «АВІАС ПЛЮС» ОСОБА_3 та вказана причина повернення: «за закінченням терміну зберігання».
Поряд з цим, згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань стосовно Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС», код ЄДРПОУ – 25010005 зазначено про відсутність керівника та вказана причина відсутності: виключення відомостей про керівника відповідача 1 на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 у справі №904/1956/25. 
З посиланням на такі обставини справи, зокрема, направлення позивачем на адресу відповідача 1 заяви від 11.04.2025 про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Товариства за власним бажанням з 19 квітня 2025 року та повернення позивачу від відповідача 1 такого поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання»; вказуючи про бездіяльність Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС» щодо скликання засідання наглядової ради ПАТ «АВІАС ПЛЮС», на якому мало бути прийнято рішення про звільнення позивача з займаної посади генерального директора ТОВ «АВІАРС» та обрання на цю посаду іншої особи; враховуючи відмову відповідача 2 на його усне прохання виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про нього як керівника ТОВ «АВІАРС» із-за відсутності змін до установчого договору ТОВ «АВІАРС» та наказу про його звільнення, відповідно до заявлених позовних вимог (у остаточній редакції відповідно до заяви від 10.02.2025 про виконання ухвали суду від 03.02.2026 в справі №907/80/26 та відповідно до заяви про уточнення позову та прохальної частини позовної заяви від 22.04.2026) позивач просить суд: визнати припиненими його трудові відносини як генерального директора та ТОВ «АВІАРС» 01.01.2026 у зв`язку зі звільненням із займаної посади генерального директора за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України та зобов`язати Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, відомості про нього як про генерального директора Товариства.
Правове обґрунтування і оцінка суду
Приписами ст. 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом.
Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом (ч. 2 ст. 98 ЦК України).
Згідно приписів ст. 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі - Закон) передбачено, що цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.
Відповідно до ст.28 Закону органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.
Відповідно до ст. 29 Закону, загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.
Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.
Пунктом 7 ч. 2 ст. 30 Закону передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників належать зокрема: обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону, загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: з ініціативи виконавчого органу товариства.
У ч.7 ст. 31 Закону зазначено, що разом з питаннями, запропонованими для включення до порядку денного загальних зборів учасників особою, яка вимагає скликання таких зборів, виконавчий орган товариства з власної ініціативи може включити до нього додаткові питання.
Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів (ч. 8 ст. 31 Закону).
Приписами ст. 32 Закону передбачено, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного загальних зборів учасників. Після надсилання повідомлення, передбаченого частиною третьою цієї статті, забороняється внесення змін до порядку денного загальних зборів учасників, крім включення нових питань відповідно до частини сьомої цієї статті.
Відповідно до положень ст. 33 Закону, загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому законом та статутом товариства. Учасники товариства беруть участь у загальних зборах учасників особисто або через своїх представників. Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно, чи із застосовуванням інших засобів електронної ідентифікації. Загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства.
Статтею 39 Закону передбачено, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.
З одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників (ч. 12 ст. 39 Закону).
Повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу (ч. 13 ст.39 Закону).
Такий же порядок скликання загальних зборів учасників ТОВ «АВІАРС» з включенням до порядку денного питання про припинення повноважень керівника Товариства (генерального директора) та вирішення даного питання лише на зборах учасників Товариства (виключна компетенція зборів) передбачений статутом ТОВ «АВІАРС», яким передбачено, зокрема, що збори учасників скликає голова Товариства, а також передбачено порядок скликання позачергових зборів (п.п.8.5., 8.12. статуту) та зазначено, що виключною компетенцією зборів учасників є обрання та відкликання генерального директора (п.п. «ж» п.8.6., п.8.7. статуту).
Отже, ОСОБА_1 як генеральний директор ТОВ «АВІАРС» для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників Товариства (п. 1 ч.1, ч.7 ст. 31 Закону) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень, в тому числі шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (ч.13 ст.39 Закону), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (ч.1 ст.99 ЦК України, п. 7 ч.2 ст.30 Закону, п.п. «ж» п.8.6., п.8.7. статуту Товариства).
Водночас, як встановлено судом, позивач за своєю ініціативою не вчиняв жодних дій по скликанню загальних зборів учасників ТОВ «АВІАРС» з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень як генерального директора, а у заяві від 11.04.2025 на ім`я генерального директора ПАТ «АВІАС ПЛЮС» позивач лише просив звільнити його з роботи за власним бажанням з 19.04.2025.
Встановивши невчинення позивачем дій по скликанню за своєю ініціативою загальних зборів учасників Товариства, що вказує про недотримання ОСОБА_1 визначеного Законом і статутом Товариства порядку скликання загальних зборів учасників Товариства з власної ініціативи, а відтак і порядку припинення його повноважень, суд доходить до висновку про відсутність підстав стверджувати, що права позивача були порушені внаслідок позбавлення його можливості припинити свої повноваження як генерального директора Товариства з незалежних від нього причин. А тому суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про визнання припиненими трудових відносин між генеральним директором ОСОБА_1 та ТОВ «АВІАРС» 01.01.2026 у зв`язку зі звільненням із займаної посади генерального директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а відтак і похідної позовної вимоги – про зобов`язання відповідача 3 виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу інформації про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, відомостей про ОСОБА_1 як про генерального директора ТОВ «АВІАРС».
Водночас суд відхиляє доводи представника позивача у судовому засіданні під розгляду справи по суті про відсутність підстав для скликання загальних зборів учасників Товариства з вказаного питання, так як відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, стосовно керівника Приватного акціонерного товариства «АВІАС ПЛЮС», код ЄДРПОУ - 25010005, зазначено про його відсутність та вказано про виключення відомостей про керівника відповідача 1 на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 у справі №904/1956/25. Щодо цього, суд зазначає, що, по-перше, станом на день подачі заяви від 11.04.2025 на ім`я генерального директора ПАТ «АВІАС ПЛЮС» про звільнення позивача з посади керівника Товариства за власним бажанням його керівником була ОСОБА_3 (про що вказано у такій заяві), що було враховано позивачем при подачі означеної заяви про його звільнення, так як відомості про керівника ПАТ «АВІАС ПЛЮС» були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань вже після направлення позивачем заяви від 11.04.2025, тобто на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2025 у справі №904/1956/25 після набрання ним законної сили. По-друге, суд зазначає, що, враховуючи приписи Закону та положення статуту Товариства, не передбачено іншого порядку припинення з власної ініціативи повноважень ОСОБА_1 як генерального директора ТОВ «АВІАРС» лише шляхом ініціювання ним як одноосібним виконавчим органом скликання загальних зборів учасників Товариства (шляхом завчасного повідомлення учасників Товариства - ПАТ «АВІАС ПЛЮС» і ОСОБА_2 у передбачений Законом і статутом Товариства спосіб) з включенням до порядку денного питання про припинення повноважень керівника Товариства.
При ухваленні рішення у даній справі судом також врахований правовий висновок, наведений у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, провадження №12-10гс23, у якій щодо умов припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства за його ініціативою, у п.п.8.22 – 8.33. Велика Палата Верховного Суду вказала про таке:
«8.22. Частиною тринадцятою статті 39 Закону №2275-VIII передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.
8.23. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 ЦК України).
8.24. При цьому слід враховувати, що за змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону № 2275-VIII рішення загальних зборів учасників товариства про обрання та припинення повноважень виконавчого органу не можуть прийматись шляхом опитування.
8.25. Суди попередніх інстанцій встановили, що за положеннями Статуту у разі якщо в Товаристві один учасник, то він виконує функції загальних зборів одноосібно (пункт 8.6.2).
8.26. Статтею 31 Закону № 2275-VIII передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).
8.27. Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону № 2275-VIII, частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
8.28. Суди встановили, що Статутом передбачено, що голова загальних зборів обирається загальними зборами учасників та скликає загальні збори учасників, визначає порядок, день, місце і час проведення загальних зборів учасників, забезпечує своєчасне запрошення на засідання з зазначенням порядку денного, місця і часу проведення загальних зборів учасників не пізніше, ніж за 30 днів до початку загальних зборів учасників (пункт 8.6.4). Загальні збори учасників можуть бути скликані також на вимогу директора (пункт 8.7).
8.29. Водночас голова загальних зборів не визначений Законом № 2275-VIII серед органів товариства і на час спірних правовідносин не належав до органів, які можуть бути уповноважені статутом на скликання загальних зборів учасників.
8.30. У зв`язку із цим виконанню підлягали положення частин другої - п`ятої та одинадцятої статті 32 Закону № 2275-VIII, за змістом яких виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.
8.31. Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників Товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону № 2275-VIII) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону № 2275-VIII), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII, підпункт «є» пункту 8.5 Статуту).
При цьому Директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону № 2275-VIII та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників Товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням Товариства в робочий час.
8.32. Разом з тим за встановленими в цій справі обставинами Директор 11.10.2019 надіслав учасникам Товариства заяви, за змістом яких просив звільнити його із цієї посади та скликати загальні збори у строк до 24.10.2019 для призначення нового директора Товариства, що не відповідає положенням частини третьої статті 32 Закону № 2275-VIII та пункту 8.6.4 Статуту, якими визначено обов`язковість повідомлення учасників Товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів.
8.33. У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду погоджується з доводами Скаржника, викладеними в підпункті 4.1 цієї постанови, в частині тверджень про неправильне застосування судом апеляційної інстанції статті 32 Закону № 2275-VIII та вважає, що позов Директора не підлягав задоволенню, оскільки недотримання ним визначеного Законом №2275-VIII та Статутом порядку скликання загальних зборів учасників Товариства з власної ініціативи не дає підстав для висновку про те, що права Позивача були порушені внаслідок позбавлення його можливості припинити свої повноваження як директора Товариства з незалежних від нього причин.»
Окремо, суд відхиляє доводи позивача про бездіяльність відповідача 1 щодо скликання засідання наглядової ради ПАТ «АВІАС ПЛЮС», на якому мало бути прийнято рішення про звільнення позивача з займаної посади генерального директора ТОВ «АВІАРС» та обрання на цю посаду іншої особи, так як відповідно до наведених вище положень ст.ст. 98,99 ЦК України, ст.ст. 30, 31, 32, 33, 39 Закону, п.п.8.5., 8.12., п.п. «ж» п.8.6., п.8.7. статуту Товариства, питання обрання та відкликання (припинення повноважень) одноосібного виконавчого органу Товариства, тобто керівника Товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.
Навівши такі висновки, суд окремо зазначає про незалучення позивачем до справи як відповідача ТОВ «АВІАРС», незважаючи на те, що саме з таким Товариством позивач перебуває у трудових відносинах та наводить свої позовні вимоги про припинення його повноважень як генерального директора Товариства. А тому, на переконання суду, враховуючи предмет і підстави позову, зміст спірних правових відносин, позивач повинен був залучити Товариство як належного відповідача у справі. 
Щодо цього, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Як зазначалось вище, звертаючись з цим позовом до суду, позивач не визначив Товариство як співвідповідача у цій справі і в подальшому не заявляв клопотань про залучення його до участі у справі як співвідповідача.
Водночас, визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 (провадження №61-9953ск20), від 20.01.2021 у справі №203/2/19 (провадження №61-6983ск20)).
Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, вони не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2022 у справі №754/16978/21 (провадження № 61-10309ск22).
З огляду на наведене та враховуючи, що звертаючись з цим позовом до суду та користуючись свої процесуальними правами, позивач не визначив ТОВ «АВІАРС» як співвідповідача та в подальшому не завиляв клопотання про його залучення до участі у справі як співвідповідача, суд, крім встановлення факту відсутності порушення прав позивача внаслідок позбавлення його можливості припинити свої повноваження як генерального директора Товариства (що є підставою відмови у задоволенні позову), окремо виснує про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не залучив до справи належного відповідача - ТОВ «АВІАРС».
Разом з тим, щодо заявленого позову до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, суд зазначає таке.
Статтею 1 ГПК України унормовано, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).
Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України. За змістом ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 25.06.2019 у справі №904/1083/18 ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Склад учасників справи в господарському процесі визначено ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, а саме, відповідно до частини першої цієї статті у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Статтею 44 ГПК України визначається процесуальна правоздатність та процесуальна дієздатність. Зокрема, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника (частини перша, п`ята).
За приписами ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Зі змісту вказаних норм вбачається, що сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування. Водночас, до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатись також особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб (ч. 3 ст. 4 ГПК України).
Частиною 4 ст. 91 ЦК України, визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Водночас, ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 95 ЦК України унормовано, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.
Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (ч. 4 ст. 95 ЦК України).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що філії та представництва господарюючого суб`єкта, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво суб`єкта господарювання, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку із відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору.
З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.
Аналогічні висновки щодо процесуального статусу філій та представництв зроблені у постановах Верховного Суду від 14.06.2021 у справі № 760/32455/19, від 07.07.2021 у справі № 712/13066/18, від 10.11.2021 у справі № 552/2889/20, від 09.02.2022 у справі № 607/4090/21, від 09.02.2022 у справі № 213/4206/19, від 18.05.2022 у справі №552/3667/19, від 08.03.2023 у справі №464/4338/21, від 31.01.2024 у справі №918/479/23.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
У постанові від 11.01.2022 у справі №904/1448/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що припис «суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства» (п. 1 ч. 1 ст.231 ГПК України) стосується як позовів, які не можна розглядати за правилами господарського або цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17, від 8 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19, від 20 листопада 2019 року у справі № 591/5619/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18, від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19, від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17).
Отже, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач 2 у цій справі - Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради не є юридичною особою, а є структурним підрозділом відповідача 3 - Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ – 04053699, місцезнаходження – 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, будинок 3, що підтверджено даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно відповідача 3; оскільки відповідач 2 був залучений до справи позивачем відповідно до заяви про виконання ухвали суду від 03.02.2026, а тому суд виснує, що Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради не може виступати стороною у господарському процесі, а відтак поданий на розгляд суду спір у справі №907/80/26 в частині відповідача 2 вирішенню в порядку господарського судочинства не підлягає і провадження у цій справі має бути закрито.
За наведеного, суд дійшов висновку про закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України провадження у справі №907/80/26 в частині заявленого позову до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Розподіл судових витрат.
За змістом ч.ч. 1 та 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, з витратами на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відтак, у зв`язку з відмовою в позові судові витрати у справі по сплаті судового збору покладаються на позивача. 
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 221, 231, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Провадження у справі №907/80/26 в частині заявленого позову до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ужгородської міської ради – закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.
В іншій частині позову – відмовити повністю. 
Судові витрати у справі покласти на позивача.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене і підписане 22.06.2026.

Суддя С.В.Сисин