ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14566/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року (суддя Рябчук О.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: Державна судова адміністрація України про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: Державна судова адміністрація України про стягнення заборгованості, в якому просить:
- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49070 м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 57; код ЄДРПОУ 26239738) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні в сумі 774885 грн. (сімсот сімдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 96 коп., компенсації втрати частини суддівської винагороди (заробітної плати) у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 25449 (двадцять п`ять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 15 –коп., а всього 800335 (вісімсот тисяч триста тридцять п`ять) грн. 11-коп.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні в сумі 774885 грн. - повернуто позивачу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції щодо виникнення у позивачки права на компенсацію лише після сплати заборгованості за суддівською винагородою (виконання судових рішень), суперечить ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 Указом Президента України від 24.02.2011 №246/2011 призначено строком на п`ять років на посаду судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області та зараховано до штату суду 15 березня 2011 року відповідно до наказу №06-К від 15.03.2011.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 23 квітня 2024року № 1219/0/15-24 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
На підставі рішення Вищої ради правосуддя Наказом голови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2024 року №06-КГ суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суду 15.05.2024 року, відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року по справі № 160/9187/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України, Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області, про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, та зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області:
- провести нарахування та виплату судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.01.2024 року по 22.01.2024 року, у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.
- провести нарахування та виплату судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за час відпустки та доплати за вислугу років за період з 23.01.2024 року по 19.03.2024 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.
- провести нарахування та виплату судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2024 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року по справі № 160/9187/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України, Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області, про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 (сім тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024р. апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 р. у справі № 160/9187/24 – повернуто заявникові.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області - залишено без задоволення, а Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року у справі №160/9187/24 – залишено без змін.
Листом від 18.02.2025р. за №715/25 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області повідомило, що на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року по справі № 160/9187/24 позивачу були нараховані суми суддівської винагороди за період з 18.01.2024р. по 22.01.2024р., суддівської винагороди за час відпустки та доплати за вислугу років за період з 23.01.2024р. по 19.03.2024р., допомоги на оздоровлення за 2024р. на загальну суму 119172,87 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року по справі № 160/12224/24 за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа – Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії: зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за час відпустки за період з 20.03.2024 по 15.05.2024 у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн. стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 несплачену допомогу на оздоровлення за 2022 рік в сумі 90 840,00 грн.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024р. по справі №160/12224/24 за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особи: Державна судова адміністрація України про визнання протиправною дії/ бездіяльності та стягнення суддівської винагороди та матеріальної допомоги:
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025р. апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 р. у справі № 160/12224/24 – залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Додаткове рішення сторонами не оскаржувалося.
Листом від 12.03.2025р. за №1369/25 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області повідомило, що на виконання Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року по справі № 160/12224/24 позивачу була донарахована сума неотриманої суддівської винагороди за час відпустки за період з 20.03.2024р. по 15.05.2024р. у розмірі 72302,52 грн.
На час подання цього позову нарахована на виконання судових рішень неотримана частина суддівської винагороди не була виплачена ОСОБА_1 .
Вважаючи протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на те, що виплата суддівської винагороди на виконання рішень суду ОСОБА_1 ще не відбулась, суд не може констатувати наявність порушеного права позивача на отримання компенсації втрати частини доходу, а відтак заявлені позивачем вимоги є передчасними.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 Закону № 2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону № 2050-III).
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону № 2050-III).
Своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає (ст. 5 Закону № 2050-III).
Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку (ч.1 ст.7 Закону № 2050-III).
Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Як встановлено судом першої інстанції, позивачу не була виплачена недоотримана суддівська винагорода на виконання судових рішень.
Статтею 3 Закону України №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до статті 4 Закону України №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Суд першої інстанції вірно врахував, що виплата недоотриманої суми суддівської винагороди не відбулась, матеріали справи не містять доказів виплати зазначених сум позивачеві, а отже вирішення питання про наявність права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення є передчасним.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Закон визначає, що обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо виплати компенсації виникає не з моменту нарахування доходу, а з моменту фактичної виплати основної суми заборгованості. Саме тоді відповідач набуває реальної можливості виконати або не виконати покладений на нього обов`язок щодо виплати компенсації. Відповідно, лише з цього моменту може виникнути порушення права позивача на компенсацію, яке підлягає судовому захисту.
Закон №2050-III не передбачає можливості присудження компенсації наперед, оскільки вона є правовим наслідком уже допущеного прострочення виплати доходу. До здійснення фактичної виплати заборгованості обов`язок щодо компенсації ще не виник, а отже й порушення права позивача не настало. За таких обставин вимога про виплату компенсації є передчасною та не може бути задоволена за відсутності встановленого порушення відповідачем відповідного обов`язку.
Відмова у задоволенні позову з наведених підстав не означає заперечення права позивача на отримання такої компенсації в майбутньому - після фактичної виплати суми основної заборгованості.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа: Державна судова адміністрація України про стягнення заборгованості залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Постанова у повному обсязі складена 06 травня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш