ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А

справа № 758/2941/25
провадження № 2/753/6417/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді    КАЛІУШКА Ф.А. 
при секретарі     ВОЛОДЬКО С.С.
за участю сторін   
представник позивача   не з`явився;
представник відповідача   не з`явився;
представник третьої особи   не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін», про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року  ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (далі по тексту - відповідач, АТ «ЗНВКФ «Атлон», Фонд), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін» (далі по тексту - третя особа, ТОВ «КУА «Портофін»), про стягнення грошових коштів у розмірі 1 262 661,92 грн., 3 % річних у розмірі 30 577,51 грн. та інфляційних втрат у розмірі 161 171,05 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 лютого 2024 року сторони розірвали укладений між ними інвестиційний договір № ОДВ/10-КВ/050 від 03 березня 2023 року, відповідач зобов`язався протягом 180 календарних днів з дати підписання додаткової угоди про розірвання договору повернути позивачеві сплачений ним інвестиційний внесок за вирахуванням штрафу у розмірі 10%, що становить 1 262 661,92 грн. Натомість, як вказує позивач, станом на день звернення до суд з даним позовом відповідач кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.
Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач, відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, будь-яких заяв/клопотань з процесуальних підстав від них до суду не надходило.
Відповідно до приписів частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Частиною третьою статті 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Суд бере до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або з інших процесуальних питань від них не надходило, враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторін, які були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 18 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «ЗНВКІФ «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду №29/09-2017 від 29.09.2017 діє ТОВ «КУА «Портофін», укладено Інвестиційний договір №ОДВ/09-КВ/140, за умовами якого відповідач зобов`язався забезпечити будівництво об`єкта житлової нерухомості та передати у власність позивача розташовану у цьому об`єкті квартиру.
У зв`язку з тим, що будівництво об`єкта так і не розпочалося та, відповідно, відповідач не виконав свої зобов`язання, 02 березня 2023 року вказаний Інвестиційний договір було розірвано за взаємною згодою його сторін додатковою угодою №2 від 02 березня 2023 року до Інвестиційного договору №ОДВ/09-КВ/140 від 18 лютого 2022 року, а сплачені позивачем в рахунок оплати вартості квартири кошти у розмірі 625 000,00 грн відповідач зобов`язався повернути позивачу протягом одного календарного дня.
03 березня 2023 року між позивачем та відповідачем, від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду №29/09-2017 від 29.09.2017 діє третя особа, укладено Інвестиційний договір №ОДВ/10-КВ/050 (далі по тексту - Інвестиційний договір №ОДВ/10-КВ/050).
За умовами Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 відповідач зобов`язався забезпечити будівництво житлово-рекреаційного житлового комплексу по АДРЕСА_1 (далі по тексту - об`єкт), і після оформлення та реєстрації ним права власності на квартиру з будівельним номером АДРЕСА_2 (одна), загальна проектна площа 39,17 кв.м. (далі по тексту - квартира), відповідач зобов`язався передати квартиру у власність позивача.
В свою чергу, позивач зобов`язався у строк до 31.03.2023 року здійснити інвестування квартири (сплатити вартість квартири) у розмірі 1 402 957,69 грн, а після оформлення і реєстрації права власності відповідача на квартиру зобов`язався отримати таку у власність в порядку, встановленому цим Інвестиційним договором №ОДВ/10-КВ/050.
06 березня 2023 року між позивачем та відповідачем, від імені, в інтересах та за рахунок якого діє третя особа, було укладено Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якого сторони (позивач та відповідач), маючі одна до одної зустрічні однорідні вимоги за Інвестиційним договором №ОДВ/09-КВ/140 від 18 лютого 2022 року та за Інвестиційним договором №ОДВ/10-КВ/050 від 03 березня 2023 року строк виконання яких настав, здійснили зарахування таких вимог на суму 625 000,00 грн.
Наведені обставини підтверджуються також довідкою наданою третьою особою №ОДВ/10-КВ/050 від 07.03.2023 року, копія якої наявна у матеріалах справи.
На виконання Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 та згідно Розрахунку платежу №17700 від 07 березня 2023 року, позивачем належно та своєчасно здійснена оплата вартості квартири шляхом сплати на користь відповідача грошових коштів на загальну суму 777 957,69 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями до платіжних інструкцій.
Факт здійснення своєчасного та повного розрахунку позивачем за Інвестиційним договором №ОДВ/10-КВ/050 підтверджується також довідкою третьої особи №ОДВ/10-КВ/050 від 17 травня 2023 року, копія якої наявна у матеріалах справи.
Пунктом 8.6 Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 передбачено наступне: 
«8.6. У випадку розірвання цього Договору за вимогою Інвестора, цей Договір припиняє свою дію через 10 (десять) календарних днів з дати отримання від Інвестора письмової заяви про розірвання Договору. При цьому Фонд повертає сплачені Інвестором кошти протягом 90 (дев`яносто) банківських днів з дати розірвання цього Договору, за виключенням штрафу у розмірі 10% (десяти відсотків) від сплаченої вартості Квартири, вартості відновлення первісного стану квартири, якщо за заявою Інвестора проводилися будь-які перепланування в квартирі, пені нарахованої на виконання вимог п.7.4 Договору.».
23 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем, від імені, в інтересах та за рахунок якого діє третя особа, було укладено Додаткову угоду №1 до Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 від 03 березня 2023 року, якою пункт 8.6 Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 викладено у новій редакції наступного змісту: 
«8.6. У випадку розірвання цього Договору за вимогою Інвестора, цей Договір припиняє свою дію через 10 (десять) календарних днів з дати отримання від Інвестора письмової заяви про розірвання Договору. При цьому Фонд повертає сплачені Інвестором кошти протягом 180 (ста вісімдесяти) банківських днів з дати розірвання цього Договору, за виключенням штрафу у розмірі 10% (десяти відсотків) від сплаченої вартості Квартири, вартості відновлення первісного стану квартири, якщо за заявою Інвестора проводилися будь-які перепланування в квартирі, пені нарахованої на виконання вимог п.7.4 Договору.».
Оскільки у визначений Інвестиційним договором №ОДВ/10-КВ/050 плановий термін (ІІ квартал 2023 року) будівельні роботи з будівництва Об`єкту завершені не були і подальше будівництво об`єкта не передбачалось та, відповідно, відповідач не виконав свої зобов`язання, 23 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем, від імені, в інтересах та за рахунок якого діє третя особа, було укладено Додаткову угоду №2 до Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 від 03 березня 2023 року, якою Інвестиційний договір №ОДВ/10-КВ/050 було розірвано за взаємною згодою його сторін.
В п. 1 зазначеної Додаткової угоди №2 від 23 лютого 2024 року вказано, що: «На виконання вимог п. 3.2 Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 Інвестором було сплачено Фонду Вартість Квартири у розмірі 1 402 957,69 грн».
Пунктом 5 зазначеної Додаткової угоди №2 від 23 лютого 2024 року до Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 встановлено, що: «з моменту набрання чинності цієї Додаткової угоди зобов`язання Сторін, що виникли з Договору припиняються і Сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками, що виникли за Договором, окрім передбачених даною Додатковою угодою.».
Пунктом 3 зазначеної Додаткової угоди №2 від 23 лютого 2024 року до Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 встановлено, що Фонд зобов`язується протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати підписання даної Додаткової угоди повернути Інвестору (позивачу) кошти сплачені відповідно до п. 1 даної Додаткової угоди, за вирахуванням штрафу у розмірі 10% (десяти відсотків) від сплаченої Інвестором вартості Квартири, що становить 140 295,77 (сто сорок тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 77 копійок), які стягуються на підставі 8.6 Договору.
Таким чином відповідач зобов`язаний був повернути позивачу сплачену нею за Інвестиційним договором №ОДВ/10-КВ/050 суму грошових коштів у розмірі 1 262 661,92 грн у термін до 21 серпня 2024 року.
Проте відповідач свої зобов`язання за Додатковою угодою №2 від 23 лютого 2024 року до Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050 не виконав та не повернув сплачені йому позивачем кошти.
Отже, спір між сторонами у вказаній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Додатковою угодою №2 до Інвестиційного договору №ОДВ/10-КВ/050.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено в статті 629 і статті 632 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Відповідно до стст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Судом встановлено, що станом на дату ухвалення судом рішення у цій справі відповідач не повернув позивачеві кошти відповідно до умов Додаткової угоди №2 до Інвестиційного договору № ОДВ/10-КВ/050, доказів на спростування цього відповідач не надав.
З урахуванням викладеного, з огляду на порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, суд погоджується та вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 1 262 661,92 грн. такими, що підлягають задоволенню.
Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
У пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зазначено, що: «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц зроблено висновок, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
З огляду на викладені висновки Верховного Суду, які відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків порушення грошового зобов`язання у виді сплати процентів річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 ЦК України.
Згідно з наданим позивачем розрахунком за період прострочення погашення заборгованості з 21 серпня 2024 року по 11 червня 2025 року розмір 3% річних складає 30 577,51 грн., інфляційних втрат - 161 171,05 грн. З наданим розрахунком суд погоджується та вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.
Відповідач розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий стороною позивача, не спростував, власного розрахунку суду не надав.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
А згідно положень частини першої, третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до АТ «ЗНВКІФ «Атлон» про стягнення коштів підлягає задоволенню в повному обсязі.
В порядку статті 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі та звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 14 544,10 грн.
На підставі викладеного та керуючись стст. 2, 10, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін», про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (код ЄДРПОУ 40393232, адреса місцезнаходження: 04123, м. Київ, вул. Межова, буд. 23) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачені за договором кошти у розмірі 1 262 661,92 грн., інфляційні втрати у розмірі 161 171,05 та три відсотка річних у розмірі 30 577,51 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (код ЄДРПОУ 40393232, адреса місцезнаходження: 04123, м. Київ, вул. Межова, буд. 23) судовий збір на користь держави у розмірі 14 544,10 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ:          КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 01 травня 2026 року.