ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/450/25
Провадження № 22-ц/820/1103/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Демчук В. М.,
з участю: представника відповідача Місяця А. П.,
представника позивачки Ковальчук І. М. 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокрай» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року (суддя Васільєв С. В., повне судове рішення складено 26.02.2026) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокрай» про визнання відсутнім права оренди та витребування земельних ділянок.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У березні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що вона є власником земельних ділянок кадастровий номер 6822789200:07:002:0021 площею 2,0264 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0022 площею 1,7934 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0010 площею 1,8369 га, що знаходяться на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. 17 березня 2015 року на підставі договорів оренди передала земельні ділянки в оренду ТОВ «Агрокрай» строком на 10 років. 20 жовтня 2020 року уклали додаткові угоди до зазначених договорів оренди земельних ділянок, якими не змінювався строк оренди, встановлений договорами оренди від 17 березня 2015 року. 
У пункті 3.3. додаткової угоди передбачено, що у випадку, якщо не пізніше ніж за два місяці до дати закінчення строку дії цього договору оренди землі від жодної із сторін не надійде письмове повідомлення про бажання припинити дію договору або внести до нього зміни, такий договір вважається автоматично поновленим (пролонгованим) на той самий строк на тих самих умовах. 
З метою припинення оренди земельних ділянок вона 11 жовтня 2024 року подала разом з іншими орендодавцями відповідачу колективну заяву про намір не продовжувати орендні відносини після закінчення строку дії договору оренди землі, яка залишилась без відповіді. 30 січня 2025 року вона повторно направила на адресу ТОВ «Агрокрай» лист-повідомлення про припинення договору оренди та акт прийому передачі земельної ділянки.
17 лютого 2025 року від відповідача надійшов лист, в якому зазначено, що не поверне земельні ділянки, оскільки має усі законні права щодо здійснення господарської діяльності на ній на підставі додаткової угоди від 20 жовтня 2020 року та просив не вчиняти дій, які б перешкоджали користуватися земельними ділянками.
З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо про продовження строку дії договорів оренди земельних ділянок на підставі додаткових угод від 20 жовтня 2020 року. Вважає такі дії товариства порушенням її прав як власника на володіння та розпорядження своїм майном.
Тому позивачка просила визнати відсутнім з 18 березня 2025 право оренди ТОВ «Агрокрай» на земельні ділянки кадастровий номер 6822789200:07:002:0021 площею 2,0264 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0022 площею 1,7934 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0010 площею 1,8369 га, що належать їй на праві приватної власності, орендарем яких є ТОВ «Агрокрай» згідно з договорами оренди від 17 березня 2015 року, записи про право № 42814883, № 42815356, № 43221523 (з урахуванням додаткових угод від 20 жовтня 2020 року), укладеними між нею та ТОВ «Агрокрай», і витребувати вказані земельні ділянки. 
Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року позов задоволено. Визнано відсутнім з 18 березня 2025 року право оренди ТОВ «Агрокрай» на земельні ділянки кадастровий номер 6822789200:07:002:0021 площею 2,0264 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0022 площею 1,7934 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0010 площею 1,8369 га, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та орендарем яких є ТОВ «Агрокрай» згідно з договорами оренди від 17 березня 2015 року, запис про інше речове право № 42814883, № 42815356, № 43221523 (з урахуванням додаткових угод від 20 жовтня 2020 року), укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокрай».
ТОВ «Агрокрай» зобов`язано повернути ОСОБА_1 земельні ділянки кадастровий номер 6822789200:07:002:0021 площею 2,0264 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0022 площею 1,7934 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0010 площею 1,8369 га. Вирішено питання про судові витрати.
ТОВ «Агрокрай», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Оскаржуване судове рішення належно не вмотивоване. Позивачка фактично використала неоднозначне трактування пункту 3.1. додаткових угод з метою безпідставного розірвання договорів оренди за відсутності порушення її прав. Суд не звернув увагу на те, що рішення про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок були правомірними, оскільки дійсною волею (метою) сторін додаткових угод від 20 жовтня 2020 року було підвищення розміру орендної плати та зміна строку дії договорів оренди до 20 жовтня 2030 року. Уклавши додаткові угоди від 20 жовтня 2020 року, вони фактично виклали договори у новій редакції, чим змінили, у тому числі, дату їх укладання, яка обраховується з 20 жовтня 2020 року після досягнення усіх істотних умов. Суд не врахував те, що характер правовідносин, попередня та подальша поведінка сторін, мотиви та мета укладення додаткових угод, відсутність будь-яких заперечень в частині строку дії договорів оренди після проведення державної реєстрації права оренди, а також отримання орендної плати в більшому розмірі вказують на дійсність намірів сторін продовжити строк дії договорів оренди. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд не надав належної оцінки колективному листу від 11.10.2024, який не містить такого реквізиту документа, як найменування установи-одержувача. Лист позивачки про небажання продовжувати орендні правовідносини від 30.01.2025 поданий з порушенням строку, передбаченого пунктом 3.3. договору. ОСОБА_1 в порядку статті 126-1 КЦ України із заявою до державного реєстратора про відмову від пролонгації договору не зверталася. 
У відзиві представник ОСОБА_1 Ковальчук І. М. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін. Вважає правильним висновок суду першої інстанції, що строк дії договорів оренди земельних ділянок закінчився 17 березня 2025 року, що стало підставою для задоволення позову. 
В засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав. Представник позивачки її не визнала.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 966084 від 14 грудня 2006 року та серії ХМ № 061979 від 29 березня 2006 року ОСОБА_1 є власницею земельних ділянок кадастровий номер 6822789200:07:002:0021 площею 2,0264 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0022 площею 1,7934 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0010 площею 1,8369 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Чернелівської сільської ради Красилівського району (тепер - Хмельницького району) Хмельницької області. 
Відповідно до договорів оренди землі від 17 березня 2015 року ОСОБА_1 передала вказані земельні ділянки в оренду ТОВ «Агрокрай» строком на 10 років. Речове право оренди земельних ділянок зареєстровано 23 березня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексні номери 42814883, 42815356, 43221523).
Пунктом 8. договору сторони погодили, що договір укладено на строк 10 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк (поновлення договору оренди землі), про що він повідомляє орендодавця до спливу строку договору у строк, не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди.
Відповідно до пункту 44. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його державної реєстрації.
20 жовтня 2020 року сторони до договорів оренди уклали додаткові угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17 березня 2015 року, відповідно до яких договори оренди земельної ділянки від 17 березня 2015 року викладено в новій редакції.
Пунктом 3.1. додаткових угод передбачено, що договір укладено строком на 10 (десять) років з дати укладання договору.
Згідно з пунктом 3.3. в редакції додаткової угоди у випадку, якщо не пізніше ніж за 2 (два) місяці до дати закінчення строку дії цього договору оренди від жодної із сторін не надійде письмове повідомлення про бажання припинити дію договору або внести до нього зміни, такий договір вважається автоматично поновленим (пролонгованим) на той самий строк на тих самих умовах. Якщо одна із сторін договору бажає його поновити на інших умовах, то така сторона зобов`язана не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору, направити іншій стороні повідомлення про бажання поновити договір на новий строк та прикласти проект додаткової угоди із запропонованими умовами. Інша сторона зобов`язана розглянути запропонований проект угоди та надати свою аргументовану відповідь протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати отримання такого повідомлення. Відсутність відповіді іншої сторони у вказаний строк буде розцінюватися, як «мовчазна згода». У випадку недосягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, орендар втрачає своє переважене право на поновлення договору на новий строк.
Відповідно до пункту 7.1. договору в редакції додаткової угоди після закінчення строку дії договору, якщо він не продовжений сторонами або не поновлений в порядку, встановленому законодавством, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку; повернення земельної ділянки відбувається на підставі акту приймання-передачі, протягом 10 робочих днів з дати письмової вимоги орендодавця.
Пунктом 2. Прикінцевих положень додаткової угоди передбачено, що ця додаткова угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору оренди.
11 жовтня 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 подали до ТОВ «Агрокрай» колективну заяву, повідомивши про небажання продовжувати договори оренди землі. На заяві проставлено відмітку «вхід. № 83 11 жовтня 2024 року».
30 січня 2025 року позивачка повторно направила на адресу ТОВ «Агрокрай» повідомлення (з урахуванням колективної заяви про припинення оренди від 11 жовтня 2024 року), в якому просила після закінчення строку дії договорів оренди земельних ділянок кадастровий номер 6822789200:07:002:0021 площею 2,0264 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0022 площею 1,7934 га, кадастровий номер 6822789200:07:002:0010 площею 1,8369 га (17 березня 2025 року) вважати їх припиненими та повернути зазначені земельні ділянки. Повідомляла також, що не бажає продовжувати договірні відносини і просила не здійснювати посів будь-яких сільськогосподарських культур після закінчення строку дії договору та направити на її поштову адресу підписаний і скріплений печаткою акт прийому-передачі. До повідомлення додала акт прийому-передачі земельних ділянок та копію заяви про припинення оренди від 11 жовтня 2024 року. 
Листом за вих. № 49 від 17 лютого 2025 року директор ТОВ «Агрокрай» повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до укладених договорів оренди земельних ділянок від 17 березня 2015 року та додаткових угод про внесення змін до них від 20 жовтня 2020 року товариство має усі законні підстави здійснювати свою господарську діяльність на орендованих земельних ділянках і просив не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватись орендованими земельними ділянками.
За змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 415707416, 415708026, 415706620 від 28 лютого 2025 року речове право оренди земельних ділянок кадастрові номери 6822789200:07:002:0021, 6822789200:07:002:0021, 6822789200:07:002:0010 зареєстровано 23 березня 2015 року, документи, подані для державної реєстрації: договори оренди землі від 17 березня 2015 року, додаткові угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 20 жовтня 2020 року. Строк 10 років, дата закінчення дії 20 жовтня 2030 року з автоматичним продовженням дії договору. Орендар ТОВ «Агрокрай», орендодавець ОСОБА_1 . Номери запису про інше речове право щодо земельних ділянок кадастрові номери 6822789200:07:002:0021 - № 42814883; 6822789200:07:002:0021 - № 42815356; 6822789200:07:002:0010 - № 43221523.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачка відмовилась від пролонгації договорів оренди земельних ділянок, строк дії яких закінчився, відтак у відповідача відсутнє право оренди земельних ділянок і вони підлягають поверненню власнику. 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.
Частиною 1 статті 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
За змістом частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від 06 жовтня 1998 року «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-ХІV).
В силу статті 13 Закону № 161-ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 14 Закону № 161-ХІV договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови(стаття 15 Закону № 161-ХІV).
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 161-XIV строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.
Статтею 30 Закону № 161-XIV передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (стаття 31 Закону № 161-XIV).
Статтями 125 і 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 Закону № 1952-ІV державній реєстрації прав підлягає право оренди земельної ділянки.
Частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов?язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19, постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22).
Строк дії права оренди земельної ділянки нерозривно пов?язаний з строком дії договору оренди землі, на підставі якого це право набувається. 
Початок строку дії договору оренди землі обчислюється з дати укладення основного договору, а не від дати укладення додаткової угоди.
Додаткова угода не є самостійним договором. Уклавши додаткові угоди до договорів оренди землі, сторони лише внесли зміни до основного договору.
У пункті 8. договорів оренди сторони погодили, що договір укладено на строк 10 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). 
Пунктом 3.1. додаткових угод передбачено, що договір укладено строком на 10 (десять) років з дати укладання договору.
Відповідно до пункту 7.1. додаткових угод після закінчення строку дії договору, якщо він не продовжений сторонами або не поновлений в порядку встановленому законодавством, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку; повернення земельної ділянки відбувається на підставі акту приймання-передачі, протягом 10 робочих днів з дати письмової вимоги орендодавця.
За встановлених у справі обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додатковими угодами до договорів оренди не було змінено строк оренди, встановлений основним договором оренди (10 років з дати укладання договору). 
Датою укладення договорів оренди землі є 17 березня 2015 року, а не дата укладення додаткових угод до них 20 жовтня 2020 року, як це трактує відповідач.
Доводи апеляційної скарги про те, що дійсною волею сторін під час укладення додаткових угод було, в тому числі, продовження строку дії оренди до 20 жовтня 2030 року є необґрунтованими. У додаткових угодах відсутні умови щодо зміни строку оренди землі. 
ОСОБА_1 завчасно повідомила орендаря про бажання припинити дію договорів оренди земельних ділянок, тобто дотрималась вимог пункту 7.1. додаткових угод, тому договори оренди земельних ділянок від 17 березня 2015 року є такими, що припинили свою дію 17 березня 2025 року відповідно у відповідача відсутнє право оренди зазначених земельних ділянок.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність звернення позивачки до державного реєстратора з заявою про відмову від поновлення договору оренди землі відповідно до статті 126-1 ЗК України не заслуговує на увагу, оскільки зазначена норма права не регулює спірні правовідносини з урахуванням того, що договори оренди між сторонами укладені 17 березня 2015 року.
Поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності Законом України № 340-IX від 05.12.2019, яким доповнено главу 19 ЗК України статтею 126-1, (16 липня 2020 року) здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на час їх укладення.
Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.
З огляду на викладене не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові. 
Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в апеляційному суді позивачка подала копію договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2025 року, укладеного з адвокатом Ковальчук І. М.; копію ордера серії ВТ № 1076644 від 26 березня 2026 року; копію додаткового розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу до договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2025 року клієнту ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції; копію платіжної інструкції № 57 від 26 березня 2026 року про сплату за надану правову допомогу адвокату 5000 грн.
Відповідно до пункту 3.1. договору за правову допомогу, передбачену в пп. 1.2. договору, замовник сплачує адвокату попередньо обумовлену винагороду у сумі 10000 грн під час підписання договору в повному обсязі. 
В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором. Витрати, понесені адвокатом під час виконання доручень по договору, сплачуються клієнтом окремо згідно з наданими підтверджуючими документами (квитанції, чеки, ордери тощо). 
Відповідно до додаткового розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу до договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2025 року клієнту Андрощук М. А. в суді апеляційної інстанції адвокат надав клієнту правову допомогу: підготовка відзиву на апеляційну скаргу (витрачений час 1,5 год, вартість за год 2000 грн, загальна вартість 3000 грн); участь у судових засіданнях (вартість 2000 грн).
ОСОБА_1 сплатила адвокату Ковальчук І. М. гонорар у сумі 5000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 57 від 26 березня 2026 року.
На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на викладене апеляційний суд з урахуванням складності справи, значення справи для сторін, виконаної адвокатом роботи, наведених вище норм права, обґрунтованості витрат з урахуванням критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, вважає, що стягненню з ТОВ «Агрокрай» на користь ОСОБА_1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокрай» залишити без задоволення.
 
Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року залишити без змін.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокрай» (місцезнаходження вул. Козацька, 1, м. Красилів, Хмельницька область, ІК ЄДРПОУ 32883758) на користь ОСОБА_1 (місце проживання с. Сорокодуби, Хмельницький район, Хмельницька область, РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч грн).
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 липня 2026 року.

Суддя-доповідач   О. І. Талалай

Судді Р. С. Гринчук

І. В. П`єнта