П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року місто Київ 
справа № 359/1986/25
провадження № 22-ц/824/4193/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Хасанової А.Р.,

сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 
відповідач - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Муранової-Лесів І.В.,

в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором від 12.07.2024 про надання кредиту, що становить 166938,27 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 51387,40 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 107611,87 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 7939,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.07.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 455473-КС-010 у розмірі 75000,00 гривень, шляхом перерахування коштів на банківську картку НОМЕР_1 зі сплатою процентів та комісії. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, лише частково сплатив кошти в сумі 42449,23 грн., внаслідок чого станом на 08.02.2025 виникла заборгованість у розмірі 166938,27 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 51387,40 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 107611,87 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 7939,00 грн..
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2025 задоволено позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №455473-КС-010 про надання кредиту від 12.07.2024 в сумі 166938 гривень 27 копійок, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 51387,40 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 107611,87 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 7939,00 гривень, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Не погоджуючись з таким рішенням суду,   ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове. Вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, зокрема щодо витребування доказів у АТ Ощадбанк про рух коштів на рахунку за клопотанням позивача, однак не витребував інформації про рух коштів рахунку позивача; також суд не прийняв заперечення відповідача проти розгляду справи за відсутності позивача; судом не досліджувались докази, та не взяв до уваги заперечення ОСОБА_1 про неналежного позивача. У разі відмови в задоволенні апеляційної скарги просить змінити мотивувальну частину рішення.
Правом на подання відзиву позивач не скористався
В судове засідання не з`явились сторони, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету представника позивача ТОВ «Бізнес Позика», що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції суду до електронного кабінету. Конверт з повісткою направлений ОСОБА_1 на поштову адресу повернувся до суду з відмітко. «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч. 8 ст.128 ЦПК України вважається врученим адресату.
Будь-яких заяв щодо причин своєї неявки сторони суду не надали.
З урахуванням встановлених обставин щодо повідомлення учасників справи, які не з'явилися в судове засідання, колегія суддів, зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність.
Оскільки рішення ухвалене за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Судом установлено, що 12.07.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 455473-КС-010, згідно із умовами якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зобов`язався надати кредит у розмірі 75000,00 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 24 тижнів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,15012667% в день (знижена ставка), орієнтовна реальна річна процентна ставка - 19672,38 процентів. 
Термін дії договору до 27.12.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 222309,10 грн.
Крім того, згідно із п.2.5 Договору передбачена комісія за надання Кредиту в сумі 11250,00грн..
Відповідно до пп.3.2.2 п.3.2 Договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4 Договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня прострочення платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору.
Стандартна процентна ставка за кредитом становить 1,5 % в день (п.2.4 Договору).
Аналогічні умови кредиту обумовлені у Паспорті споживчого кредиту, а також у Пропозиції (оферті) та Прийнятті (акцепті) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання споживчого кредиту.
За змістом наданих позивачем копій документів, Паспорт споживчого кредиту, Договір про надання споживчого кредиту та Прийняття (акцепт) пропозиції оферти) укласти Договір про надання споживчого кредиту, зазначені документи підписані позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором: UA-0623 (Паспорт споживчого кредиту) та UA-6435 (Договір та Прийняття пропозиції), які були йому направлені на мобільний телефон з номером НОМЕР_2 .
Відповідно до умов п.3.1, розділу 8 Договору про надання споживчого кредиту, кредит надається шляхом безготівкового зарахування коштів на поточний (картковий) рахунок позивальника, який відповідає банківській платіжній картці , що наведена в розділі 8 Договору, а саме: на банківську картку № НОМЕР_1 (банк емітент - АТ «ОЩАДБАНК»).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доведеними, зокрема випискою АТ Ощадбанк по рахунку відповідача. Заперечення ОСОБА_1 щодо неналежного відповідача є необґрунтованими, оскільки сам факт заміни паспорта не спростовує факту укладення ним договору з використанням особистих персональних даних та отримання кредиту на власний банківський рахунок. 
З такими висновками суду погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.
За вимогами статей 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України).
Судом установлено та не спростовано сторонами, що 12.07.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 455473-КС-010, згідно із умовами якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зобов`язався надати кредит у розмірі 75000,00 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язався протягом 24 тижнів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,15 % в день (знижена ставка), орієнтовна реальна річна процентна ставка - 19672,38 процентів. Термін дії договору до 27.12.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 222309,10 грн. (а. с. 39-48).
Позивач зазначає, що ОСОБА_1 в повній мірі не виконано умови кредитного договору щодо повного погашення заборгованості.
На підтвердження часткового погашення заборгованості позивачем надано квитанції ТОВ «ПрофітГід» про оплату від 25.07.2024 на суму 29000,00грн., від 30.07.2024 на суму 10000,00 грн., від 23.08.2024 на суму 2449,23 грн., від 07.09.2024 на суму 1000,00 грн. в рахунок оплати за договором №2431113216 (РНОКПП відповідача) на рахунок позивача всього було сплачено 42449,23 грн. (а.с.204, 206, 208,209).
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. ст. 77, 81 ЦПК України).
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заявив клопотання про витребування у АТ «ОЩАДБАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та докази у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 12.07.2024 (дата видачі кредиту) по 27.12.2024 (дата закінчення терміну кредитування).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2025 таке клопотання задоволено.
Дослідження електронного доказу, наданого АТ «ОЩАДБАНК», здійснювалося у судовому засіданні за участі відповідача ОСОБА_1 , яким факт зарахування коштів на його рахунок спростований не був. Заяв та клопотань за результатами дослідження таких доказів не подано. Процесуальні права та обов`язки, а також не вчинення процесуальних дій відповідачу як стороні у справі роз`яснено. Про ці обставини зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891/15-ц та у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц суд виснував, «що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно з зазначеною нормою закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
З наведеного вбачається, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору 12.07.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та  ОСОБА_1 , відповідно вказані у договорі умови (нарахування процентів, строк дії, порядок погашення заборгованості) погоджені сторонами, та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 75000,00 гривень. Часткове погашення заборгованості за кредитним договором також підтверджене квитанціями та визнається позивачем.
В свою чергу, ОСОБА_1 як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції не надано відповідних доказів виконання свого обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором від 12.07.2024 № 455473-КС-010.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, щодо витребування доказів у АТ «Ощадбанк» про рух коштів на рахунку за клопотанням позивача, та не витребування інформації про рух коштів рахунку позивача не заслуговують на увагу, оскільки позивачем заявлено відповідне клопотання у спосіб та у строки, що відповідають положенням статті 84 ЦПК України, судова практика свідчить про достатність банківської виписки саме з рахунку боржника (позичальника) та не вбачає необхідності витребувати такий доказ з рахунку кредитора. Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції та не спростовують установлені судом обставини про наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання у вигляді непогашеної заборгованості за кредитним договором від 12.07.2024 № 455473-КС-010 перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а зводяться до незгоди із оскаржуваним судовим рішенням.
Перевіривши правильність нарахування процентів колегія суддів не встановила, що здійснені позивачем, та погоджені судом першої інстанції розрахунки заборгованості не відповідають умовам договору. 
Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини цієї справи, здійснено системний аналіз наданих доказів, що мало наслідком ухвалення обґрунтованого рішення про наявність підстав для задоволення позову. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2025 ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна 

Судді: Л.Д. Поливач 

А.М. Стрижеус