Справа № 157/355/26
Провадження №2/157/391/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
01 липня 2026 року 	місто Камінь-Каширський  	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого – судді Гамули Б.С.,
з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 09 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі – первісний кредитор, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 (далі – відповідач або позичальник) було укладено кредитний договір №8841123 (далі – кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до підпункту 2.1. п. 2 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з підпунктом 2.4. п. 2 кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з підпунктом 2.1. п. 2 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі – правила) (підпункт 9.8 кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
24.12.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) укладено договір факторингу №24122025/3 (далі – договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2025 до договору факторингу №24122025/3 від 24.12.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 440 грн, з яких: 9000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7190 грн – сума заборгованості за відсотками; 5250 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.12.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №8841123 в розмірі 21 440 грн, з яких: 9000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7190 грн – сума заборгованості за відсотками; 5250 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №8841123 в розмірі 21 440 гривень, а також понесені судові витрати.
Представник позивача Грибанов Д.В. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала.
Дотримуючись положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 09 березня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №8841123 про надання споживчого кредиту, за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 6-15).
Сума кредиту (загальний розмір) склала 10 500 грн (п. 1.3 договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п. 1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 договору). Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується відповідно умов, передбачених у п. 1.5.2 договору. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,92% в день (п. 1.7 договору). Загальні витрати на дату укладення договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 37 800 грн; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 34 681 грн (п. 1.8 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,95% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1244,55% річних (п. 1.9 договору). Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 48 300 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 45 181 грн 50 к. (п. 1.10 договору).
Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Договір про надання споживчого кредиту, як і додаток до цього договору (а.с. 15 зворот-16), підписані ОСОБА_1 електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора А4835. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором АВ8168 відповідачкою також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 17-19).
Відповідно до умов договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало своє зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 500 гривень, що підтверджується інформацією ТОВ ФК «Контрактовий дім» №19024 від 30.12.2025 (а.с. 21), з якої вбачається, що кошти були перераховані на картку № НОМЕР_2 , маска якої вказана у договорі як реквізити належної позичальнику платіжної картки для надання коштів.
Суд вважає доведеним факт укладення договору про надання споживчого кредиту №8841123 від 09.03.2025 та виконання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 10 500 гривень.
У наданій позивачем картці обліку договору (розрахунок заборгованості) за кредитним договором №8841123 від 09.03.2025 визначено, що станом на 23.12.2025 боржник має заборгованість перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у розмірі 21 440 грн, з яких 9000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 7190 грн – заборгованість за відсотками за користування кредитом та 5250 грн –штраф (а.с. 22-28).
Із зазначеного розрахунку вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» нараховувались відсотки на заборгованість за кредитом за ставкою, що не перевищує 1% в день, тобто у розмірі, передбаченому умовами договору та чинним законодавством, зокрема вимогами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (із змінами, які набули чинності 24.12.2023 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»).
Судом перевірено, що відсотки за користування кредитом нараховувалися згідно з договором та у межах строку дії договору, заборгованість визначена із врахуванням здійснених позичальником платежів на погашення заборгованості. У зв`язку з відсутністю заперечень зі сторони відповідача щодо розрахунку наданого позивачем, суд вважає розрахунок заборгованості належним підтвердженням розміру заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (далі Закону №2102-ІХ), з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався і триває по теперішній час.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд дійшов висновку, що стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 5250 грн за невиконання/неналежне виконання умов кредитного договору підлягає списанню. Тому загальний розмір заборгованості відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №8841123 від 09.03.2025 становить 16 190 грн, з яких 9000 грн тіло кредиту та 7190 грн нараховані відсотки.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі – клієнт) 24 грудня 2025 року укладено договір факторингу №24122025/3 (а.с. 29-34). Згідно з п. 1.1. договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2025 за договором факторингу №24122025/3 від 24.12.2025 (а.с. 35), платіжною інструкцією №221 від 26.12.2025 (а.с. 36), реєстром боржників (а.с. 37), у якому за №5565 зазначена ОСОБА_1 , ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 21440 грн, з яких: 9000 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 7190 грн – заборгованість за відсотками та 5250 грн заборгованість за пенею, штрафами.
Тобто, щодо конкретних правовідносин – набуття договором факторингу зобов`язальної сили відбулось у день підписання між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» акту прийому-передачі реєстру боржників (п. 1.2 договору факторингу).
Надана копія вказаного договору факторингу містить підписи його сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта – ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до фактора – ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Суд вважає, що копії договору факторингу, платіжної інструкції, акту прийому-передачі реєстру боржників, реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Однак, враховуючи, що загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 16 190 грн, що встановлено судом, позивач набув право вимоги до відповідачки саме у такому розмірі.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Оскільки сума заборгованості відповідачки за договором про надання споживчого кредиту №8841123 від 09.03.2025 підтверджена проведеним розрахунком, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з ОСОБА_1 у користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №8841123 від 09.03.2025 у розмірі 16 190 грн, з яких 9000 грн – основний борг та 7190 грн – відсотки за користування кредитом.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов частково, покладає судові витрати, які складаються із судового збору, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено на 75,51% (16 190 грн х 100% : 21 440 грн), із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2010 грн 38 к. (2662 грн 40 к. х 75,51%).
Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 205, 207, 509, 526, 527, 530, 536, 626, 628, 638, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд 
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №8841123 від 09 березня 2025 року у розмірі 16 190 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2010 (дві тисячі десять) гривень 38 копійок.
Рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вулиця Лісова, 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, код в ЄДРПОУ 35625014; відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 

Головуючий 	  	Б.С. Гамула