Справа № 466/12088/25
Провадження № 2/466/1264/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

“13“ травня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:
головуючої – судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.
учасники справи
секретар ГУРАШ М.В.
відповідачка ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лінкольна 8А» (79068, м.Львів, вул.Лінкольна, 6А, ЄДРПОУ 42910611) до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
23.12.2025 року ОСББ «ЖК Лінкольна 6А» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення в користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська оселя» заборгованості по сплаті обов`язкових внесків у розмірі 44 384,25грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27.03.2019 зареєстровано ОСББ «ЖК ЛІНКОЛЬНА 6А» за адресою: АДРЕСА_2 . 
Протоколом загальних зборів №3 від 19.11.2019 до ОСББ приєднано будинок за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4 , а відтак є співвласником ОСББ та зобов`язана брати участь у витратах на утримання спільного майна.
Позивач посилається на положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», зокрема ст. ст. 4, 7, 10, 15, 16, 17, 21, а також ст. 322 ЦК України, відповідно до яких співвласники зобов`язані своєчасно та в повному обсязі сплачувати встановлені рішеннями загальних зборів внески та платежі.
Зазначає, що загальними зборами ОСББ від 21.01.2021, від 26.07.2021, від 07.08.2023, від 27.03.2024 було встановлено розміри внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, до ремонтного фонду, за послуги охорони, а також одноразові внески 
Відповідачка належним чином не виконувала обов`язок зі сплати визначених загальними зборами внесків та платежів, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 44 384,25 грн.
На підтвердження правової позиції позивач посилається на практику Верховного Суду, зокрема постанови у справах №761/37748/16 від 23.02.2022, №210/1958/15-ц від 22.07.2020, №638/19174/17 від 18.11.2020, відповідно до яких власник квартири у будинку, де створено ОСББ, зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку незалежно від членства в ОСББ та наявності окремого договору.
На підставі викладеного, просить позов задовольнити. 

Ухвалою від 08.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

01.04.2026 відповідачка ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , подала відзив на позовну заяву, в якому просить врахувати строк позовної давності, визначити належне коло відповідачів та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.
Щодо застосування строку позовної давності зазначила, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.05.2021 по 30.11.2025, тоді як позов подано до суду 23.12.2025.
Посилаючись на ст.257 ЦК України, відповідно до якої загальна позовна давність становить три роки, відповідач вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.05.2021 по 23.12.2022 заявлені після спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим відповідачка просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Щодо неналежного відповідача та необхідності залучення співвідповідача зазначає, що квартира АДРЕСА_5 , площею 44,7кв.м, була придбана під час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 у справі №466/5303/21, яке набрало законної сили 13.01.2025 після перегляду Львівським апеляційним судом, зазначену квартиру передано у особисту приватну власність ОСОБА_2 .
До 13.01.2025р. співвласником квартири був ОСОБА_4 .
Відповідачка вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.05.2021 по 13.01.2025 повинні бути пред`явлені також до ОСОБА_4 як співвласника квартири.
У зв`язку з цим відповідачка вважає, що половина заборгованості, нарахованої за вказаний період, пред`явлена до неналежного відповідача та не підлягає задоволенню.
Також відповідачка просить залучити ОСОБА_4 до участі у справі як співвідповідача.
Щодо заперечень проти стягнення витрат на правничу допомогу, на думку відповідача, документи, які долучив позивач, не підтверджують належним чином понесення витрат на професійну правничу допомогу, а тому у стягненні 4000 грн витрат на правничу допомогу просить відмовити.

07.04.2026 представник позивача ОСББ «ЖК Лінкольна 6А» - Халупний А.В. подав відповідь на відзив, в якій заперечив доводи відповідача щодо застосування позовної давності, неналежного відповідача та необґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Щодо позовної давності позивач зазначив, що заборгованість нарахована за період з початку 2021 року, а позов подано 23.12.2025 року. Послався на ч.1 ст.257 ЦК України, відповідно до якої загальна позовна давність становить три роки. Разом з тим вказав, що пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, введеним Законом України щодо забезпечення соціальних та економічних гарантій у зв`язку з COVID-19, перебіг строків позовної давності був продовжений на строк дії карантину. Позивач послався на постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, якою карантин запроваджено з 12.03.2020 та продовжено до 30.06.2023.
Крім того, позивач зазначив, що пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, введеним у зв`язку із запровадженням воєнного стану Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, перебіг позовної давності був зупинений на весь строк дії воєнного стану. Вказав, що Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав чинності 04.09.2025 року, пункт 19 виключено, а тому саме з 04.09.2025 року розпочався перебіг строку позовної давності. З огляду на це позивач вважає, що позов подано в межах строку позовної давності.
Щодо належного відповідача позивач послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 30.06.2020 у справі №638/18231/15-ц, відповідно до яких зобов`язання подружжя, що виникають в інтересах сім`ї, мають солідарний характер. Також позивач послався на ст.543 ЦК України, відповідно до якої кредитор має право вимагати виконання солідарного обов`язку як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.
Позивач зазначив, що навіть у разі наявності іншого співвласника квартири кредитор вправі пред`явити позов до одного із солідарних боржників, а особа, яка сплатить заборгованість, не позбавлена права звернутися з регресною вимогою до іншого співвласника відповідно до ст.544 ЦК України. На підтвердження наведено правові висновки Верховного Суду у справі №703/2200/15-ц від 19.08.2020 та постанови Київського апеляційного суду у справах №759/8373/22 від 27.12.2023, №756/3152/21 від 07.08.2025, №752/19790/21 від 30.07.2025, №761/29180/21 від 02.08.2024.
Також позивач вказав, що позов подано до ОСОБА_2 на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема інформаційної довідки №455269203 від 05.12.2025 року. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості реєстру вважаються достовірними до моменту державної реєстрації припинення прав.
Щодо судових витрат позивач заперечив доводи відповідачки про неналежність доказів витрат на правничу допомогу. Послався на додаткову постанову Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі №910/7304/20 від 09.09.2021 та постанову у справі №910/4866/23 від 22.02.2024, у яких зазначено, що питання оподаткування адвокатської діяльності не впливають на право сторони на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Позивач вказав, що факт оплати адвокату як фізичній особі-підприємцю не спростовує його статусу адвоката та не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат.
Крім того, позивач повідомив, що поніс додаткові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн за підготовку та подання відповіді на відзив. У прохальній частині відповіді на відзив представник ОСББ «ЖК ЛІНКОЛЬНА 6А» просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

10.05.2026 відповідачка ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Штендер М.В., подала заперечення на відповідь на відзив, в яких просить врахувати їх доводи щодо застосування строку позовної давності, необхідності залучення співвласника квартири до участі у справі та відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідачка просила застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.05.2021 року по 23.12.2022 року та відмовити у їх задоволенні. На її думку, незалучення іншого співвласника квартири призведе до виникнення нових спорів щодо стягнення заборгованості та суперечитиме принципу процесуальної економії та остаточності судового рішення. Відповідачка вказала, що 1/2 заявленої до стягнення заборгованості адресована неналежному відповідачу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила, підтримавши відзив та заперечення на відповідь на відзив, долучені до матеріалів справи. Просила у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Згідно з нормою ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами таке.

ОСББ «ЖК ЛІІНКОЛЬНА 6А» зареєстровано 27.03.2019 року, а рішенням загальних зборів №3 від 19.11.2019 до ОСББ приєднано будинок АДРЕСА_3 .
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Згідно ст.1, ч.1,ч.4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використання їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного та загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно положень статті 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів; звертатися до суду в разі відмови співвласника своєчасно та у повному обсязі сплачувати встановлені законом та статутом об`єднання внески та платежі.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Згідно ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Таким чином, особа, яка є власником приміщення у житловому будинку, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (асоціації), а тому, за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку, сума боргу підлягає стягненню. 
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в обов`язки співвласників багатоквартирного будинку входить своєчасна сплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
Такий обов`язок споживача закріплено і у п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відноситься до категорії комунальних послуг.
Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Згідно зі статтею 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідачка ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 загальною площею 44,7кв.м., що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.12.2025 року.
Судом встановлено, що рішеннями загальних зборів ОСББ «ЖК ЛІНКОЛЬНА 6А» від 21.01.2021, від 26.07.2021, від 07.08.2023, від 27.03.2024 було встановлено розміри обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, до ремонтного фонду, за послуги охорони, а також одноразові внески. 
Позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 30.11.2025 року за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 44 384,25 грн.
Заперечуючи проти позову, відповідачка просила застосувати позовну давність до вимог за період з 01.05.2021 року по 23.12.2022 року.
Суд не погоджується з вказаними доводами з огляду на таке.
Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Разом з тим пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, введеним Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», передбачено продовження позовну давність на строк дії карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року карантин введено з 12.03.2020 року та продовжено до 30.06.2023 року.
Крім того, пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було передбачено, що у період дії воєнного стану перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану.
Вказаний пункт виключено Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», який набрав чинності 04.09.2025 року.
Отже, перебіг позовної давності був законодавчо продовжений та зупинений на період дії карантину та воєнного стану, а тому станом на дату звернення позивача до суду - 23.12.2025 року - позовна давність не спливла.
Доводи відповідачки про те, що позивач повинен був довести неможливість звернення до суду через карантин чи воєнний стан, суд відхиляє, оскільки продовження та зупинення перебігу позовної давності прямо передбачалося законом та не ставилося у залежність від доведення конкретних перешкод для звернення до суду.
Щодо доводів відповідачки про необхідність залучення ОСОБА_4 як співвідповідача, суд зазначає таке.
Пред`являючи даний позов, ОСББ керувалося відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 05.12.2025 року, згідно яких власником квартири з 31.10.2019 року зареєстрована ОСОБА_2 .
Та обставина, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.06.2024 року у справі №466/5303/21, яке набрало законної сили 13.01.2025 року, визнано квартиру АДРЕСА_6 спільним майном подружжя і в порядку поділу спільного майна подружжя передано квартиру у особисту власність відповідачці ОСОБА_2 , не позбавляє позивача можливості заявляти вимоги до ОСОБА_2 , як власника житла, про стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг за весь період реєстрації за нею права власності на цю квартиру.
Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №638/18231/15-ц зазначено, що зобов`язання подружжя, які виникають в інтересах сім`ї, мають солідарний характер.
Таким чином, позивач був вправі звернутися з позовом лише до одного із солідарних боржників.
Відповідачка не позбавлена права, в разі задоволення позовних вимог, після виконання рішення суду звернутися із регресною вимогою до іншого співвласника відповідно до ст.544 ЦК України.
Враховуючи заперечення позивача, підстав для залучення ОСОБА_4 як співвідповідача суд не вбачає.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які покликалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
На підтвердження понесених витрат позивачем подано ордер, договір №02/12/25 про надання правничої допомоги від 02.12.2025, Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 02.12.2025, акт №1 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 02.12.2025 на суму 4 000грн., платіжну інструкцію №517 від 03.12.2025 на суму 4 000грн., Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої допомоги від 07.04.2026, Акт №2 прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 07.04.2026, платіжну інструкцію від 07.04.2026 на суму 3000грн.
Відповідно до ч. 2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за наявності доказів щодо обсягу наданих послуг і їх вартості.
Доводи відповідача про те, що оплата була здійснена адвокату як фізичній особі-підприємцю, не є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 09.09.2021 року у справі №910/7304/20 та від 22.02.2024 року у справі №910/4866/23.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 028,00грн. грн. та 7 000грн. витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК ЛІНКОЛЬНА 6А» (ЄДРПОУ 42910611, м.Львів, вул.Лінкольна, 6А) заборгованість по сплаті обов`язкових внесків в розмірі 44 384,25грн., 3 028,00грн. у відшкодування судового збору та 7 000грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

  Суддя	  	 Н.  Л.  Луців-Шумська