СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Харків Справа № 922/3477/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Демідова П.В.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№423Х) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 (додаткове рішення ухвалене суддею Аюповою Р.М. в приміщенні Господарського суду Харківської області 09.02.2026, повне додаткове рішення складено 09.02.2026) у справі №922/3477/25
за позовом  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), 
до: 1.  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ); 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023» (64641, Харківська обл., Лозівський район, с. Царедарівка, вул. Почаївська, буд. 30),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача - Лозівська міська рада Харківської області в особі сектору реєстрації (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свято-Миколаївська, буд. 4, 3 поверх), 
про звернення стягнення на заставне спадкове майно

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.01.2026 у справі №922/3477/25 позов задоволено повністю; звернуто стягнення на предмет застави за договором застави від 05 червня 2024 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиною О.Ю. зареєстрований в реєстрі за № 1001, а саме: на частку в статутному капіталі у розмірі 5062,50 грн (п`ять тисяч шістдесят дві гривні п`ятдесят копійок), що становить 37,5% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023», що належить ОСОБА_1 , шляхом передачі частки у розмірі 5062,50 грн (п`ять тисяч шістдесят дві гривні п`ятдесят копійок), що становить 37,5 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023», що належить ОСОБА_1 , у власність заставодержателя ОСОБА_2 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договором позики від 05 червня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиною О.Ю., що зареєстрований в реєстрі за №998, в загальному розмірі 81558,75 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят вісім) доларів США сімдесят п`ять центів; визначено розмір частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023», в розмірі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, що становить 100% (сто відсотків) від розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023»; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 21475,55 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023» на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 21475,55 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 у справі №922/3477/25 (суддя Аюпова Р.М.) заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Агро 2023» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.
ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.01.2026 у справі № 922/3477/25, ухвалити у справі №922/3477/25 нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відмовити повністю, а також скасувати додаткове рішення від 09.02.2026 у справі №922/3477/25.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (64426,59 грн).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.04.2026) повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 28.01.2026 у справі №922/3477/25, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 у справі №922/3477/25, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 19.05.2026.
06.04.2026 від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 у справі №922/3477/25.
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи, витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2026 у зв`язку з відпусткою судді Мартюхіної Н.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Демідова П.В.
Колегія суддів звертає увагу, що обґрунтовуючи апеляційну скаргу заявник зазначає в ній лише в чому полягає незаконність та необґрунтованість (на його думку) рішення Господарського суду Харківської області від 28.01.2026 у справі №922/3477/25. При цьому, як вже зазначалось, апеляційну скаргу в частині оскарження цього рішення від 28.01.2026 було повернуто заявнику.
Обґрунтувань того, в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить, але в її прохальній частині заявник просить скасувати і додаткове рішення також.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
До початку розгляду апеляційної скарги інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.
Уповноважені представники учасників справи у судове засідання 19.05.2026 також не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників інших учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
30.01.2026 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь 80000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано до суду ордер адвоката від 02.04.2025, копію витягу з договору № 02-04 від 02.04.2025; копію додатку №1 до договору №02-04 від 02.04.2025; копію акту приймання-передачі наданих робіт №1 до договору про надання правової допомоги №02-04 від 02.04.2025.
Згідно з п. 1.1. додатку №1 від 01.06.2025 до договору про надання правової допомоги №02-04 від 01.06.2025 за надання правової допомоги, передбаченої п.1.1. договору про надання правової допомоги №02-04, клієнт має сплатити адвокату гонорар, який встановлюється в розмірі фіксованої суми в розмірі 80000,00 грн.
Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт № 1 до договору про надання правової допомоги №02-04 від 02.04.2025, підписаного між ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатом Розумною Оксаною Олександрівною, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1190 від 23.03.2012, сторони погодили, що адвокатом станом на 29.01.2026 виконаний комплекс юридичних послуг (професійної правничої допомоги), а саме: вивчення доказів, консультування щодо можливостей та перспектив судового розгляду справи в суді першої інстанції; складання позовної заяви та подання її до суду, складання відповіді на відзив та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції - 80000,00 (вісімдесят тисяч) гривень. Вартість виконаних адвокатом робіт за цим актом складає 80000,00 грн. Клієнт не має жодних претензій до якості наданих адвокатом послуг. Після завершення розрахунків в повному обсязі адвокат не матиме жодних претензій до клієнта.
Як вже зазначалось, додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 у справі №922/3477/25 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково. Суд першої інстанції, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги заперечення відповідача, конкретні обставини справи, виходячи з міркувань розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, дійшов висновку щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 40000,00 грн.
Водночас, суд першої інстанції зазначив, що рішенням Господарського суду Харківської області від 28.01.2026 у даній справі позов задоволено повністю та судові витрати покладено на відповідачів у справі, витрати на правничу допомогу, понесені ОСОБА_2 покладаються на відповідачів - Каплуненко К.О. та ТОВ «Омега Агро 2023» порівну.
Тобто, з Каплуненко К.О. стягнуто витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. 
Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Водночас колегія суддів зазначає, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судами витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути не лише доведений та документально обґрунтований, а й відповідати визначеним статтею 126 ГПК критеріям.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі «East / West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини четверта статті 126 ГПК).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).
Водночас за нормами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
З огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, виходячи з критерію реальності, співмірності (зокрема з предметом позову) та розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи заперечення відповідача щодо їх розміру, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розумними та такими, що підлягають до відшкодування на користь позивача є витрати на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції у сумі 40000,00 грн, та , зокрема, відповідачем-1 – 20000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч.3 ст. 244 ГПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегія суддів враховує, що рішення від 28.01.2026 у справі №922/3477/25 набрало законної сили, а сама апеляційна скарга не містить аргументів щодо незаконності чи необґрунтованості додаткового рішення, тобто заявник оскаржує додаткове рішення, але не наводить жодних конкретних аргументів або доводів на його спростування.
У зв`язку з цим, враховуючи повноваження апеляційного господарського суду, передбачені ст.269 ГПК України, в частині того, що апеляційна скарга розглядається виключно в межах доводів та вимог, зазначених в такій скарзі, а також відсутність доводів заявника з приводу незаконності додаткового рішення, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни додаткового рішення.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Каплуненко Карини Олександрівни залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 у справі №922/3477/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя П.В. Демідова