Справа № 645/2353/26 
Провадження № 3/645/586/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року місто Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Спесивцев О.В., при секретарі Асєєвій К.М., за участю особи, щодо якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працює, 
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:
В провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова знаходиться адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 204370 від 20.03.2026, 17.03.2026, близько 19:30 год., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою:  АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 СК України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьківських обов`язків відносно свого сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, в наслідок якого, був відсутній належний догляд за дитиною триваючий час. Для забезпечення безпеки, дитину було вилучено для поміщення у КНП МКБЛ № 25 ХМР.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину та обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не визнала. При цьому, не заперечувала, що 17.03.2026 вживала алкогольні напої та підтвердила факт вилучення її малолітньої дитини для поміщення у КНП МКБЛ № 25 ХМР. Також зазначила, що дії працівників поліції вона не оскаржувала. В майбутньому обіцяла при дитині алкогольних напоїв не вживати.
Суд, заслухавши пояснення притягуваної, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Положення ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» не дають жодних підстав для двозначного тлумачення та передбачають відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона відповідного правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Факт правопорушення ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 204370 від 20.03.2026, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копією рапортів працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією Акту органу поліції та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.03.2026. 
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин. 
Згідно ст. ст. 34, 35КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, судом не вбачається. 
Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді попередження.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Відповідно до п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі прийняття судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з осіб, визнаних винними у вчиненні адміністративного правопорушення, на користь держави стягується сума судового збору - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.33-38, 40-1, 184, 283-285, 298 КУпАП, суд 
п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Немишлянський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Повний текст постанови складений 07.05.2026.

Суддя О.В. Спесивцев