г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1412/26
Номер провадження 2/213/1237/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого – судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 102265487 від 17.02.2024 у розмірі 19 201,00 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Позов обґрунтовано обставинами:
17.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник) за допомогою веб-сайту кредитодавця укладено в електронній формі Договір про споживчий кредит № 102265487. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 527056.
Відповідно до умов Договору:
сума кредиту – 7 000,00 грн;
строк кредитування – 120 днів (до 16.06.2024);
комісія за надання кредиту – 350,00 грн (5 % від суми кредиту);
денна процентна ставка (розрахована відповідно до п. 1.5 Договору) – 1,82 % за весь строк кредитування;
стандартна процентна ставка – 0,20 % в день протягом пільгового періоду (до 18.03.2024) та 2,30 % в день протягом поточного періоду (з 19.03.2024).
Позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши 17.02.2024 кошти в сумі 7 000,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням та відповіддю АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу суду про витребування доказів.
28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ/Т, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 09.03.2026 утворилась заборгованість у розмірі 19 201,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 11 851,00 грн – прострочена заборгованість за відсотками; 350,00 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Позиція відповідача.
У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
26.03.2026 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою.
08.04.2026 року ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача.
На виконання ухвали суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів: від АТ КБ «Приватбанк» витребувано інформацію про надходження на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 коштів у розмірі 7 000,00 грн у період з 17.02.2024 по 24.02.2024. АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь, згідно з якою підтверджено зарахування 7 000,00 грн на вказаний рахунок відповідача у зазначений період.
Відповідач відзив на позов не подав.
Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.
Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання.
Щодо укладення кредитного договору:
17 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 102265487 у формі електронного договору відповідно до Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 527056, що підтверджується Довідкою про ідентифікацію.
Істотні умови Договору:
сума кредиту – 7 000,00 грн (п. 1.2 Договору);
строк кредитування – 120 днів, дата остаточного погашення – 16.06.2024 (п. 1.3, 1.3.2 Договору);
комісія за надання кредиту – 350,00 грн (5 % від суми кредиту) (п. 1.5.1 Договору);
денна процентна ставка (розрахована відповідно до п. 1.5 Договору) становить 1,82 % за весь строк кредитування (загальні витрати за кредитом 15 260,00 грн / сума кредиту 7 000,00 грн / 120 днів ? 100 % = 1,82 %);
стандартна процентна ставка (фактична для нарахування) – 0,20 % за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 Договору) та 2,30 % за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Договору).

Щодо виконання позивачем зобов`язань:
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, перерахувавши 17.02.2024 грошові кошти в сумі 7 000,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується:
платіжним дорученням ТОВ «Мілоан» від 17.02.2024;
відповіддю АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу суду про витребування доказів, згідно з якою у період з 17.02.2024 по 24.02.2024 на рахунок № НОМЕР_1 було зараховано 7 000,00 грн.
Щодо заборгованості відповідача:
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором № 102265487, складеним станом на 09.03.2026, загальна заборгованість відповідача становить 19 201,00 грн, з яких:
прострочена заборгованість за кредитом – 7 000,00 грн;
прострочена заборгованість за відсотками – 11 851,00 грн;
прострочена заборгованість за комісією – 350,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Щодо денної процентної ставки за кредитним договором № 102265487 від 17.02.2024.
Вказаний договір про надання кредиту є споживчим, а тому до нього слід застосовувати Закон України «Про споживче кредитування».
22.11.2023 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Даним Законом, серед іншого, були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Так, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5 такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».
Водночас відповідно до п. 17 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, тимчасово було встановлено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів – 2,5 %;
протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
Кредитний договір № 102265487 було укладено 17.02.2024. Відлік 240 днів починається з 24.12.2023, отже:
з 24.12.2023 по 21.04.2024 (перші 120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки становить 2,5 %;
з 22.04.2024 по 19.08.2024 (наступні 120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки становить 1,5 %.
Пунктом 1.5 Договору № 102265487 від 17.02.2024 визначено денну процентну ставку (розраховану відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування») у розмірі 1,82 %.
Таким чином, у період з 24.12.2023 по 21.04.2024 (перші 120 днів) договірна денна процентна ставка 1,82 % не перевищувала максимально дозволений розмір 2,5 %, а тому нарахування процентів за цим договором у зазначений період є правомірним.
Починаючи з 22.04.2024 (наступні 120 днів) максимально дозволений розмір денної процентної ставки становить 1,5 %, що є меншим за договірну денну процентну ставку 1,82 %. Отже, нарахування процентів за Договором після 21.04.2024 є таким, що суперечить вимогам закону, а тому проценти, нараховані за цей період, стягненню не підлягають.
Судом встановлено, що згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, загальна сума процентів, нарахованих за період з 17.02.2024 по 21.04.2024 (включно), становить 5 894,00 грн. Вказана сума розрахована позивачем відповідно до умов Договору (з урахуванням зниженої ставки 0,20 % за пільговий період з 17.02.2024 по 18.03.2024 та стандартної ставки 2,30 % за період з 19.03.2024 по 21.04.2024) та підлягає стягненню.
Проценти, нараховані за період з 22.04.2024 по 16.06.2024 (дата закінчення строку кредитування) та після 16.06.2024, стягненню не підлягають, оскільки суперечать п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості та достатності, суд дійшов таких висновків.
Щодо укладення кредитного договору.
Суд вважає підтвердженим факт укладання кредитного договору № 102265487 від 17.02.2024 з огляду на таке.
Відповідач ОСОБА_1 погодилась з умовами вказаного Договору, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором 527056.
Враховуючи, що кредитний договір є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів, судом встановлено, що кредитодавець виконав умови договору, кредитні кошти в сумі 7 000,00 грн були перераховані відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням та відповіддю АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу суду про витребування доказів.
Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору та перерахування коштів на вказаний рахунок відповідача.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією.
Заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 7 000,00 грн, за комісією за надання кредиту – 350,00 грн. Вказані суми підтверджуються матеріалами справи (розрахунком заборгованості, умовами договору), відповідачем не спростовані, а тому підлягають стягненню в повному обсязі.
Щодо стягнення заборгованості за процентами.
Судом встановлено, що за період з 17.02.2024 по 21.04.2024 (включно) позивачем нараховано проценти в загальній сумі 5 894,00 грн (з урахуванням зниженої ставки 0,20 % за пільговий період з 17.02.2024 по 18.03.2024 та стандартної ставки 2,30 % за період з 19.03.2024 по 21.04.2024). Вказаний розрахунок відповідає умовам Договору та законодавству, що діяло в цей період, оскільки денна процентна ставка 1,82 % не перевищувала максимально дозволений розмір 2,5 %.
Проценти, нараховані за період з 22.04.2024 по 16.06.2024 (дата закінчення строку кредитування) та після 16.06.2024, стягненню не підлягають, оскільки денна процентна ставка 1,82 % перевищує максимально дозволений розмір 1,5 %, встановлений законом з 22.04.2024.
Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить:
7 000,00 грн (тіло кредиту) + 350,00 грн (комісія) + 5 894,00 грн (проценти за період з 17.02.2024 по 21.04.2024) = 13 244,00 грн.
Відповідач відзив на позов не подав, доказів на спростування отримання кредитних коштів, користування ними, або доказів сплати заборгованості не надав.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів, нарахованих за період з 22.04.2024 – слід відмовити.
VI. Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн підтверджується матеріалами справи (платіжною інструкцією про сплату судового збору від 19.03.2026).
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 13 244,00 грн, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 836,00 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 19 201,00 грн, а задоволено 13 244,00 грн, тобто на 68,98 % (13 244,00 ? 100 % / 19 201,00 = 68,98 %).
За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 836,00 грн судового збору (2 662,40 ? 68,98 % / 100 % = 1 836,00 грн).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.
Відповідно до приписів ст.ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет»; копію акту наданих послуг № Д/18655 від 09.03.2026; копію детального опису наданих послуг; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги № 1408806 від 20.10.2025; копію виписки з ЄДР на АО «Апологет» та на адвоката Усенка М.І.
Вартість наданих послуг згідно з наданими доказами становить 8 000,00 грн.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надаючи оцінку зазначеним представником позивача послугам правничої допомоги, суд зазначає, що справи про стягнення заборгованості за договором кредиту не є складними, не вимагають вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів. Дана справа є малозначною, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, представник позивача не брав участі в судових засіданнях. На думку суду, вартість послуг на правову допомогу в загальній сумі 8 000,00 грн є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи та значенням справи для учасників.
З урахуванням викладеного, а також пропорційності задоволених позовних вимог (68,98 %), суд приходить до переконання, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, становить 5518,40 грн (8 000,00 ? 68,98 % / 100 % = 5518,40 грн). У стягненні іншої частини вказаних витрат позивачу слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1, ч. 3, 141, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ч. 5, 354 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102265487 від 17.02.2024 у розмірі 13 244 (тринадцять тисяч двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, яка складається з:
7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок) – заборгованість за кредитом;
350,00 грн (триста п`ятдесят гривень 00 копійок) – заборгованість за комісією за надання кредиту;
5 894,00 грн (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні 00 копійок) – заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 17.02.2024 по 21.04.2024.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1 836,00 грн (одна тисяча вісімсот тридцять шість гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 518,40 грн (п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень 40 копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 04 червня 2026 року.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко