ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/10948/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бакуліна С.В. - головуючий (доповідач), Кролевець О.А., Студенець В.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 (головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Буравльов С.І., Євсіков О.О.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 (суддя Удалова О.Г.) 
за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на дії та рішення державного виконавця
у справі №910/10948/23
за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"
до 1. Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит",
2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТАКТ",
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТА-Капітал", яке діє від свого імені та за рахунок активів Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "ЛАЙТ ІНВЕСТ",
про стягнення коштів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст обставин справи та оскаржуваних судових рішень.
1. У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/10948/23 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі також - АБ "Укргазбанк") до Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі також - АТ "Банк "Фінанси та Кредит"), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - Фонд), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТАКТ" (далі також - ТОВ "ФК "ФІНТАКТ"), Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТА-Капітал", яке діє від свого імені та за рахунок активів Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "ЛАЙТ ІНВЕСТ" (далі також - ТОВ "АСТА-Капітал"), про стягнення 1 414 281,00 грн та зобов`язання вчинити дії.
2. Господарський суд міста Києва рішенням від 14.11.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 та постановою Верховного Суду від 28.07.2025, позов задовольнив повністю.
3. 10.06.2025 на виконання рішення суду у цій справі видано наказ про примусове виконання рішення.
4. АБ "Укргазбанк" 11.09.2025 направив на примусове виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наказ Господарського суду міста Києва щодо стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн та судовий збір у розмірі 26 417,28 грн.
5. 03.10.2025 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарським Олександром Миколайовичем було розглянуто заяву АБ "Укргазбанк" щодо примусового виконання наказу, виданого Господарським судом м. Києва 10.06.2025 у справі №910/10948/23 на виконання рішення від 14.11.2024, про стягнення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 - 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті за депозитарний облік прав на цінні папери строкова в розмірі 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті за депозитний облік прав на цінні папери прострочена в розмірі 1 356 065,73 грн та судовий збір в розмірі 26 417,28 грн.
6. За результатами розгляду вказаної вище заяви 03.10.2025 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження (Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника).
7. Підставою для винесення вищезазначеного повідомлення державним виконавцем вказано те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 №230 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Враховуючи викладене, виконавче провадження підлягає завершенню, а виконавчий документ - передачі ліквідаційній комісії (або ліквідатору).
8. АБ "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій останній просив:
- визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарського Олександра Миколайовича про повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024;
- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження щодо виконання наказу, виданого Господарським судом м. Києва 10.06.2025 у справі №910/10948/23, з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.11.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/10948/23, про стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн та судовий збір у розмірі 26 417,28 грн.
9. Скарга мотивована тим, що Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) безпідставно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження", оскільки наказ стосується стягнення заборгованості, яка виникли як поточна в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку.
10. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.11.2025 у справі №910/10948/23, яку Північний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 16.02.2026, скаргу АБ "Укргазбанк" на дії та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнив. Визнав неправомірним та скасував повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кухарського Олександра Миколайовича про повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/10948/23, про стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн; заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн та судовий збір у розмірі 26 417,28 грн. Зобов`язав Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження щодо виконання наказу, виданого Господарським судом м. Києва 10.06.2025 у справі №910/10948/23, з примусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.11.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/10948/23, про стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, з яких: заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі строкова 47 215,43 грн, заборгованість по сплаті комісії депозитарній установі прострочена 1 356 065,73 грн та судовий збір у розмірі 26 417,28 грн.
11. Судові рішення мотивовані таким:
- якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. З огляду на таке повернення державним виконавцем без прийняття до виконання виконавчого документа стягувачу буде незаконним;
- оскільки рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість за договором, укладеним між сторонами в процесі ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", яка здійснювалась уповноваженою особою Фонду, та такий договір спрямований на забезпечення належного утримання майна - цінних паперів, тому пов`язані з цим витрати є витратами банку, пов`язаними із здійсненням процедури ліквідації в розумінні приписів частини другої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і, відповідно, є поточними вимогами, які виникли після запровадження процедури ліквідації банку;
- посилання ж боржника на те, що оскільки процедура ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" триває, що не позбавляє стягувача можливості заявити свої вимоги до банку відповідно до статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також на те, що стягувач не вичерпав всі можливості задовольнити свої майнові вимоги в межах триваючої процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", судом відхиляється, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у цій справі було зобов`язано Фонд скласти та позачергово включити до кошторису витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму позачергової заборгованості на користь АБ "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, а отже, у даному випадку відповідач фактично ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.
Короткий зміст вимог касаційних скарг. Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги. Розгляд заяв/клопотань.
12. АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 у справі №910/10948/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги АБ "Укргазбанк" на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовити повністю.
13. АТ "Банк "Фінанси та Кредит" підставою касаційного оскарження зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права (пункт 4, пункт 11 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження") та порушено норми процесуального права (статтю 236 ГПК).
14. У касаційній скарзі АТ "Банк "Фінанси та Кредит" зазначає таке:
- при винесенні оскаржуваної ухвали суд не врахував того, що задоволення судом майнових вимог про стягнення коштів з банку, який перебуває у ліквідації, не охоплюється поняттям примусового стягнення. Тобто у певних випадках, визначених законом, застосовується інший механізм задоволення майнових вимог стягувача, ніж той, який встановлений нормами Закону "Про виконавче провадження";
- стягувач не звертався з даними вимогами до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в порядку, визначеному Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вказана обставина свідчить про те, що стягувач не вичерпав всі можливості задовольнити свої майнові вимоги в межах триваючої процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит";
- Закон "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає, що стягнутий з неплатоспроможного банку судовий збір підлягає сплаті за рахунок кошторису неплатоспроможного банку;
- якщо на момент розгляду справи у банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочату процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - шляхом включення майнових вимог зі сплати судового збору до реєстру кредиторів;
- відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 04.11.2025 у cправі №910/19635/23, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у цій справі, не є витратами банку, пов`язаними з веденням ліквідаційної процедури в розумінні Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
- у постанові Верховного Суду від 17.02.2025 у справі №910/17772/20 Верховний Суд дійшов висновку про законність дій державного виконавця, які полягали у прийнятті повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження",, з огляду на те, що кредитор не вичерпав усіх можливостей для звернення до Банку у процедурі ліквідації із заявою про задоволення майнових вимог у порядку статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
- в межах справи, що переглядається, відсутні будь-які обставини, які свідчать про ухилення від добровільного виконання судового рішення , адже станом на момент розгляду скарги в суді першої інстанції АБ "Укргазбанк" з заявою про добровільне виконання рішення суду до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" не звертався;
- у справі №5002-17/1718-2011 встановлено інші фактичні обставини, відмінні від обставин справи, що переглядається, і наведені у справі №5002-17/1718-2011 висновки стосуються лише певних конкретних випадків (встановлення судами фактів ухилення від добровільного виконання неплатоспроможним банком рішення суду у визначеній законом процедурі ліквідації банку), а не загального правила та процедури задоволення майнових вимог до неплатоспроможного банку, що виникли під час процедури ліквідації такого банку та підтвердженні судовим рішенням.
15. АБ "Укргазбанк" подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
16. У відзиві, АБ "Укргазбанк", зокрема, зазначає таке:
- договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 від 02.03.2018 був укладений між сторонами та підписаний від імені АТ "Банк "Фінанси та Кредит" уповноваженою особою Фонду уже після запровадження процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", тобто у процесі його ліквідації;
- у даному випадку відповідачі у цій справі фактично ухиляються від виконання рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, у зв`язку з чим суд першої та апеляційної інстанції дійшли до правильного висновку щодо задоволення скарги АБ "Укргазбанк";
- якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій із погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення.
Позиція Верховного Суду.
17. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 7 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
18. За змістом статті 326 ГПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
19. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК).
20. Судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (стаття 339 ГПК).
21. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339-1 ГПК).
22. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону "Про виконавче провадження").
23. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом "Про виконавче провадження".
24. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону "Про виконавче провадження").
25. Зі статті 1 Закону "Про виконавче провадження" вбачається, що примусове виконання рішень уповноваженими цим Законом органами та особами здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені, зокрема, Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
26. Одним із таких актів є Закон "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який установлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ч.1 ст.1 цього Закону).
27. Відповідно до пункту 8 розд. Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
28. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, приписи Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними відносно приписів інших нормативних актів, що регулюють відповідні правовідносини. Подібна правова позиція щодо пріоритетності норм Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносно інших законодавчих актів України під час розгляду спору в правовідносинах з банком була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 13.03.2018 у справі №910/23398/16, від 29.08.2018 у справі №127/10129/17, від 23.01.2019 у справі №761/2512/18, від 09.02.2021 у справі №381/622/17.
29. Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (пункт 1 частини другої статті 37 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
30. Відповідно до частини третьої статті 46 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Тобто допускається можливість виникнення в банку, який перебуває в ліквідаційній процедурі, додаткових зобов`язань, пов`язаних з витратами в ліквідаційній процедурі неплатоспроможного банку.
31. Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України (пункти 2-4 частини першої статті 48 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
32. Як встановили суди попередніх інстанцій, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №171 від 17.09.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", прийнятим на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 №612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних", було розпочато процедуру виведення AT "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Фінанси та Кредит", визначені статтями 37-39 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452.
33. Після початку процедури виведення AT "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку, 11.04.2017, ПАТ АБ "Укргазбанк" (депозитарна установа) та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (депонент) уклали договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №30004299/17 (далі - договір), за умовами якого депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами та цим договором, надавати послуги щодо обслуговування рахунку у цінних паперах депонента в системі депозитарного обліку, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 за №1084/23616.
34. Стягнення заборгованості за вказаним договором було предметом спору у справі №910/10948/23. Господарський суд міста Києва рішенням від 14.11.2024, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій та набрало законної сили, стягнув з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованість за договором у розмірі 1 403 281,16 грн. Зобов`язав Фонд скласти та позачергово включити до кошторису витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму позачергової заборгованості на користь АБ "Укргазбанк" за договором у розмірі 1 403 281,16 грн.
35.  Під час вирішення вказаної справи суди встановили, що зобов`язання зі сплати послуг депозитарної установи за договором виникли після запровадження процедури ліквідації банку на забезпечення ліквідаційної процедури, які підпадають під категорію позачергових витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, відповідно до частини другої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
36. Отже, існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо стягнення з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості. Ця заборгованість виникла як поточна в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку.
37. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 щодо застосування приписів пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження" зробила висновок, що вказана правова норма має застосовуватися імперативно щодо всіх конкурсних вимог кредиторів неплатоспроможного банку, оскільки Закон "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає спеціальні процедури задоволення конкурсних вимог неплатоспроможного банку у відповідній черговості.
38. Разом з тим, якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. З огляду на таке повернення державним виконавцем без прийняття до виконання виконавчого документа стягувачу буде незаконним.
39. Оскільки рішенням суду з відповідача стягнуто заборгованість за договором, укладеним між сторонами в процесі ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", яка здійснювалась уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та такий договір спрямований на забезпечення належного утримання майна - цінних паперів, тому пов`язані з цим витрати є витратами банку, що виникли у зв`язку із здійсненням процедури ліквідації в розумінні приписів частини другої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і, відповідно, є поточними вимогами, які виникли після запровадження процедури ліквідації банку. Відтак, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011, норми ГПК, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що винесення державним виконавцем повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження", неправомірно позбавляє стягувача конституційного права на виконання судового рішення.
40. Доводи скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13.03.2018 у справі №910/23398/16 (за позовом фізичної особи-підприємця до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення суми банківського вкладу), від 09.02.2021 у справі №381/622/17 (за позовом фізичної особи до ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" про стягнення з банку заборгованості за договором банківського вкладу), від 29.05.2018 у справі №916/215/17 (за позовом товариства до комерційного банку про стягнення заборгованості з орендної плати, яка (заборгованість) виникла до прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію комерційного банку), від 05.02.2020 у справі №461/5171/18 (за скаргою фізичної особи на дії відділу державної виконавчої служби щодо повернення виконавчого документа щодо стягнення з комерційного банку на користь фізичної особи банківського вкладу та трьох процентів річних від простроченої суми), від 04.11.2025 у cправі №910/19635/23 (де суди перевіряли правомірність дії старшого державного виконавця відносно виконання наказу виданого господарським судом про стягнення з акціонерного товариства на користь Національної поліції України судового збору, однак з урахуванням того, що спір у цій справі стосувався питання щодо наявності/відсутності підстав для акцептування (визнання) кредиторських вимог Національної поліції України, які (вимоги) виникли у зв`язку із порушенням принципалами своїх зобов`язань за договорами, що були забезпечені банківськими гарантіями, наданими банком до відкликання його банківської ліцензії), від 17.02.2025 у справі №910/17772/20 (де заявник просив визнати неправомірними та скасувати прийняті у межах виконавчих проваджень рішення державного виконавця від 11.07.2023 у формі повідомлення про повернення стягувачеві без прийняття наказів до виконання, однак з урахуванням того, що спір у вказаній справі стосувався стягнення з відповідача (банку) суми банківської гарантії, якою було забезпечено виконання зобов`язання за договором поставки, та яка була надана до відкликання ліцензії банку), Суд відхиляє, оскільки у вказаних справах, на відміну від цієї справи №910/10948/23, вирішувалися спори, пов`язані з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед вкладниками/кредиторами, які виникли у зв`язку зі здійснюваною банком діяльністю до відкликання ліцензії банку та запровадження процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, однак не розглядалося питання про стягнення витрат у вигляді комісії з обслуговування депозитарного рахунку в цінних паперах на підставі договору, укладеного після запровадження процедури ліквідації банку, яка (комісія) є витратами, на які поширюються норми частини другої статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
41. Суд враховує, що доводи скаржника в частині посилання на правові висновки у наведених постановах Верховного Суду фактично зводяться до відсутності підстав для задоволення вимог кредиторів у випадку, коли на час звернення кредитора із заявою про примусове виконання рішення суду у банку введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, позаяк це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
42. Проте, виснуючи про відповідне, у наведених скаржником постановах Верховний Суд виходив з інших фактичних обставин справи, відмінність яких від обставин цієї справи насамперед полягає в тому, що у цій справі позивач заявив про стягнення коштів зі сплати вартості наданих послуг за договором, що виникли після запровадження процедури ліквідації банку на забезпечення ліквідаційної процедури, та підпадають під категорію позачергових витрат, оскільки пов`язані з утриманням і збереженням майна банку, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для врахування правових висновків, викладених у наведених скаржником постановах.
43. Посилання скаржника на те, що оскільки процедура ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит" триває, що не позбавляє стягувача можливості заявити свої вимоги до банку відповідно до статті 52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також на те, що стягувач не вичерпав всі можливості задовольнити свої майнові вимоги в межах триваючої процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", Суд відхиляє, оскільки по-перше, незважаючи на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у цій справі було стягнуто з Банку, що ліквідується, спірну суму заборгованості та зобов`язано Фонд скласти та позачергово включити до кошторису витрат АТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму позачергової заборгованості на користь АБ "Укргазбанк" за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах № 30004299/17 від 02.03.2018 у розмірі 1 403 281,16 грн, і вказане рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, відповідач не вчиняв дій, спрямованих на виконання цього судового рішення, тобто, фактично ухилявся від його виконання; по-друге, на ці витрати не розповсюджуються обмеження, встановлені положенням пункту 1 частини п`ятої статті 36 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а їх оплата здійснюється позачергово (не в порядку частини першої статті 52 цього Закону) протягом усієї процедури ліквідації банку, а тому звернення позивача до АТ "Банк "Фінанси та Кредит" із заявою про акцептування вимог відповідно до частини першої статті 49 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не потребується.
44. З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для винесення державним виконавцем повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим вважає, що суди правильно задовольнили скаргу АБ "Укргазбанк" на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
45.  Аналогічна позиція щодо застосування норми пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону "Про виконавче провадження" у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2025 у справі №910/2732/21, яка врахована судами першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справи №910/10948/23.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат
46. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
47. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК).
48. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги.
49. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" залишити без задоволення.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/10948/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.А. Кролевець 

В.І. Студенець