Справа № 206/2957/26 
Провадження № 2-о/206/139/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючий суддя Сухоруков А.О.
присяжні: Александров О.М., Бублейник Ю.Ю.,
секретар судового засідання Савчукова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», про госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди в примусовому порядку,
за участю:
прокурорів Геник Л.С., Горбань І.В.,
представника заявника, лікаря-психіатра ОСОБА_2 , 
заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
захисника, адвоката Яструба Р.М.

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у психіатричний стаціонар без його згоди. В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був госпіталізований до КНТ «ДБКЛПД» ДОР» 12.05.2026 о 12год. 43 хв. у зв`язку з погіршенням психічного стану.
Пацієнт плутано повідомляє, що знаходиться на обліку у психіатра ( документи відсутні) Не заперечує, що вживав марихуану, « гриби галюциногенні» . Стан змінився вперше , зі слів матері пацієнта, ще « до початку повномасштабного вторгнення», пацієнт став агресивним, почав розмовляти сам з собою, виносив речі з дому, свою поведінку не пояснював. Зі слів матері, пацієнт проходив лікування у психіатричних стаціонарах ( документи відсутні). Напередодні госпіталізації, пацієнт знаходився у СЗЧ, повернувся додому до матері: « почав кричати на мене, погрожувати, що видавить мені очі ложками , не дивлячись на те, що це все слухали діти» « Він почав називати себе ОСОБА_3 та змінив на це своє ім`я, у військовому квитку. Пацієнт плутано повідомляє, що причиною госпіталізації стало « В мене боліла нирка, я йшов пішки з центру до набережної, та ніхто не хотів мене підвезти! А мене боліла нирка!» Відомо, що пацієнт був доставлений поліцією до ВЧ НОМЕР_1 , оскільки чіплявся до перехожих, щоб його «підвезли» поводився неадекватно, проявляв агресію, погрожував оточуючим, говорив, що його звуть Люцифер», він відпускає всі гріхи Божі; «Машини зроблять бунт у 2029 році, мені треба йти додому рити траншею, бо буде повстання машин». 
Був госпіталізований до КП «ДБКЛПД» ДОР вперше у зв`язку з тим, що пацієнт не дав усвідомлену згоду на лікування, продовжити лікування у КП «ДБКЛПД» ДОР. Стаціонарно лікування проходив з 20.08.2025 р. по 10.09.2026 р. з діагнозом: Гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії. F23.1. Пацієнт зазначає, що після виписки до частини не повернувся, знаходився вдома «працював на складі у варусі», «мене ВСП послали, як солдата, тому я вдома сидів». Амбулаторно лікування не приймав. 12.05.2026 р. о 12:43 був доставлений співробітниками поліції, згідно рапорту: «було отримано виклик «конфлікт», «на місці події було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вів себе неадекватно, погрожував священику, погрожував вбити його, називав себе ОСОБА_3 . Крім того, повідомив, шо в нього в квартирі мешкають з ним півтораметровий павук та іноді він розмовляє з приводами» Госпіталізований у КНТ «ДБКЛПД» ДОР», без усвідомленої згоди, оскільки пацієнт представляє погрозу для себе та оточуючих. При теперішньому обстеженні свідомість не порушена. Доступний мовному формальному контакту, оскільки залучається до розмови з роздратуванням, на більшість запитань до себе не відповідає, лається, використовує ненормативну лексику, кричить. Орієнтування в особистості збережене, у місті та часі орієнтується приблизно вірно. Пацієнт впізнає лікаря, на запитання стосовно попередньої госпіталізації, говорить, що тоді лікував « нирки» , на запитання стосовно теперішньої госпіталізації, перебиває лікаря, починає бранитися: « Я спитав священика, чи в російській церкві ми знаходимся, вони пообіцяли мене скривдити , чому цей чоловік у червоній формі сказав, що буде мене кривдити на світанку?!» Місця не тримається, висловлює погрози на адресу оточуючих. Говорить, що його звуть «Люцифер». Хворий легко афектується. Судження розірвані, непослідовні. Не заперечує, що випив сьогодні: «100 грам горілки» , на запитання стосовно вживання наркотичних речовин, кричить: «Візьміть мою кров!» Мова прискорена за темпом, говорить голосно, за типом монологу. Постійно викрикує якісь фрази про армагедон та Люцифера. На момент огляду не можна заперечити психопродуктивну симптоматику. Критика до свого стану порушена. В клінічній картині у хворого спостерігається стійка галюцинаторна симптоматика, маячні ідеї відношення, афективна зарядженість, нестійкість емоційних проявів під впливом агресивним до оточуючих. У зв`язку з чим пацієнт може представляти небезпеку для себе та оточуючих. Представник заявника просить суд винести рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар без його згоди.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 13 травня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити ОСОБА_1 адвоката для здійснення його представництва за призначенням.
У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала та просила її задовольнити.
Прокурори підтримали заяву та просили її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви.
Захисник адвокат Яструб О.П. заперечував проти задоволення заяви.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно з частиною першою статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до статті 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.
Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.
Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Зазначена гарантія узгоджується з пунктом 5 принципу 4 «Визначення психічної хвороби» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психічної допомоги, прийнятих резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119, де вказано, що жодна особа або орган влади не може класифікувати особу як таку, що має психічну хворобу, інакше як з метою, що прямо пов`язана із психічним захворюванням або внаслідок психічного захворювання.
Відповідно до пункту 1 принципу 15 Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психіатричної допомоги, коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації.
Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.
В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.
У судовому засіданні було встановлено, що згідно військового квитка серії ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 7).
Згідно рапорту інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області від 12.05.2026 р., за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вів себе неадекватно, погрожував священику, погрожував вбити його, називав себе ОСОБА_3 . Крім того, повідомив, шо в нього в квартирі мешкають з ним півтораметровий павук та іноді він розмовляє з привидами. У зв`язку з чим, його було добровільно доставлено до Дніпропетровської обласної багатопрофільної клінічної лікарні психіатричної допомоги (а.с. 6).
Відповідно довідки ЛКК від 12.05.2026, Часовому встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії (а.с. 5 зворот).
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо обґрунтування необхідності госпіталізації до комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 13.05.2026 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , направлений співробітниками поліції, лікарем-психіатром приймального відділення ОСОБА_4 встановлено, що хворий: ОСОБА_1 Свідомість не порушена. Доступний мовному формальному контакту, оскільки залучається до розмови з роздратуванням, на більшість запитань до себе не відповідає, лається, використовує ненормативну лексику, кричить. Орієнтування в особистості збережене, у місті та часі орієнтується приблизно вірно. Пацієнт впізнає лікаря, на запитання стосовно попередньої госпіталізації, говорить, що тоді лікував « нирки» , на запитання стосовно теперішньої госпіталізації, перебиває лікаря, починає бранитися: « Я спитав священика, чи в російській церкві ми знаходимся, вони пообіцяли мене скривдити , чому цей чоловік у червоній формі сказав, що буде мене кривдити на світанку?!» Місця не тримається, висловлює погрози на адресу оточуючих. Говорить, що його звуть «Люцифер». Хворий легко афектується. Судження розірвані, непослідовні. Не заперечує, що випив сьогодні : «100 грам горілки» , на запитання стосовно вживання наркотичних речовин, кричить : «Візьміть мою кров!» Мова прискорена за темпом, говорить голосно, за типом монологу. Постійно викрикує якісь фрази про армагедон та Люцифера. На момент огляду не можна заперечити психопродуктивну симптоматику. Критика до свого стану порушена. Діагноз: Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. F23.1 (а.с. 3 зворот).
Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 10936/25 Центр №16 КП «ДБКЛПД» ДОР», ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 20.08.2025 по 10.09.2025 та було встановлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. F23.1 (а.с .8, 9). 
Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.
При обстеженні психічного стану ОСОБА_1 в КНП «ДБКЛНПД» ДОР комісія лікарів виявила, що пацієнт залучається до розмови з роздратуванням, на більшість запитань до себе не відповідає, лається, використовує ненормативну лексику, кричить. Постійно викрикує якісь фрази про армагедон та Люцифера. На момент огляду не можна заперечити психопродуктивну симптоматику. Критика до свого стану порушена. 
ОСОБА_1 було поставлено попередній діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. F23.1.
Лікар-психіатр ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила обставини, щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що ОСОБА_1 необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.
Враховуючи, що особа виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди.
Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі №689/1338/16-ц.
Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. «е» цієї статті передбачає затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 14, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (адреса місцезнаходження: 49115, м. Дніпро, вул. Данила Самойловича, 1) для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку або її продовження, госпіталізацію у примусовому порядку, її продовження.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..
Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2026 року.

Головуючий суддя: Сухоруков А.О.

Присяжні: Александров О.М.,

Бублейник Ю.Ю.