Справа № 343/2056/25 
Провадження № 22-ц/4808/811/26 
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О. В.,
суддів:    Девляшевського В. А., Луганської В. М., 
з участю секретаря   Панасюк В. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 05 березня 2026 року, у складі судді Андрусіва І. М., у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Долинської міської ради, ОСОБА_2 про призначення опікуна,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну опікуна над недієздатною особою.
В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням суду від 22.07.2014, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікункою матір останнього - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначав, що він є племінником недієздатного ОСОБА_2 , вони спільно проживають, він є фізично здоровим та готовий взяти на себе обов`язки опікуна, оскільки між ними існує сильний емоційний зв`язок і він хоче забезпечити йому необхідні умови для життя.
Також вказував, що в недієздатного ОСОБА_2 є інші родичі – рідна сестра (його матір) – ОСОБА_4 , 1978 року народження, рідний брат – ОСОБА_5 , 1974 року народження, однак такі не можуть бути опікунами, оскільки проживають окремо та мають неповнолітніх дітей, а також ОСОБА_4 здійснює догляд за своїм свекром – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Просить призначити заявника ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Долинського районного суду від 05 березня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Долинської міської ради, ОСОБА_2 , про призначення опікуна – відмовлено. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. Можливість здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. 
Зазначає, що хоча у недієздатного ОСОБА_2 формально є близькі родичі – рідні сестра і брат, однак обставини їхнього життя роблять неможливим ефективне здійснення опіки. Вони проживають окремо від недієздатного, сестра недієздатного ОСОБА_4 надає постійний догляд ОСОБА_6 , та проживає з ним за адресою АДРЕСА_1 . Рідний брат ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_2 , та на його утриманні перебувають п`ятеро його дітей, що об`єктивно унеможливлює виконання ним обов`язків опікуна. Жодних інших об`єктивних обставин, які б підтверджували можливість цих родичів виконувати функції опікуна, у матеріалах справи немає. Однак суд не надав належної оцінки цим обставинам.
Висновки суду про те, що подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення апелянта опікуном не є належно обґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи. Під час розгляду справи було допитано представника органу опіки, яка пояснила, що органом опіки і піклування було всебічно з`ясовано всі обставини можливості призначення апелянта опікуном, а саме наявність інших осіб та можливість їх здійснювати опіку. Крім того на комісії були присутні представники ТЦК та НПУ, які вивчили військово-облікові документи заявника.
Вважає, що орган опіки та піклування у своїй діяльності фактично не виконує обов`язки щодо належного забезпечення прав та іншими життєво необхідними питаннями, що прямо впливає на захист інтересів недієздатної особи та можливість отримання ним соціальних послуг. Так недієздатний ОСОБА_2 не отримує пенсії, залишився без засобів для існування, що свідчить про порушення прав людини.
Зазначає, що наявність у заявника статусу військовозобов`язаної особи не є визначальним та не є підставою для відмови у призначенні його опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення військовозобов`язаної особи опікуном над недієздатною фізичною особою. У таких справах необхідно забезпечити баланс інтересів держави та недієздатної особи на догляд та піклування.
В матеріалах справи містяться належні та допустимі докази на підтвердження того, що єдиною особою, яка може здійснювати обов`язки опікуна недієздатної особи є заявник ОСОБА_1 , інші особи, які б могли реально здійснювати догляд за ОСОБА_2 відсутні. 
Також судом першої інстанції не враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 27 листопада у справі 341/1526/23, від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17, від 23 листопада 2021 у справі №751/9572/19, від 27 лютого 2025 року у справі №380/16966/24 та інших.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 .
Заінтересовані особи правом на подачу відзиву не скористались.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Кобилинець Т. В. у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Представник органу опіки та піклування Долинської міської ради, Кухта М. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду частково не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що заявник не є єдиною особою, яка може здійснювати опікунство над недієздатним, а подання органу опіки та піклування є формальним, необґрунтованим та затвердженим без з`ясування всіх обставин, зокрема і тієї, що заявник є особою чоловічої статі призовного віку.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується. 
Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.07.2014, яке набрало законної сили 16.08.2014, у справі №343/1183/14 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його опікункою. 
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є племінником недієздатного ОСОБА_2 .
Заявник ОСОБА_1 та недієздатний ОСОБА_2 , зареєстровані за однією адресою ( АДРЕСА_3 ) і спільно проживають, що підтверджується копією акта обстеження №56 від 12.03.2025.
Відповідно до актів обстеження № 27 від 10.02.2025 та від 23.09.2024, рідна сестра недієздатного ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із, зокрема, малолітнім сином та свекром 1937 року народження, який потребує постійного догляду, а рідний брат недієздатного ОСОБА_2 – ОСОБА_5 , проживає в м. Долина, та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради №1598 від 20.01.2026 «Про затвердження подання щодо призначення опікуном», затверджено подання про доцільність призначення заявника ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 . 
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Судом правильно зазначено про те, що подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що свідчить про застосування органом опіки та піклування формального підходу до вирішення питання доцільності призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .
Подання органу опіки і піклування не містить висновку про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі та забезпечення її доглядом та лікуванням.
Матеріали справи не містять доказів про наявність у ОСОБА_2 позитивного відношення та прив`язаності до заявника ОСОБА_1 , довірливих та доброзичливих стосунків між ними, про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі, а відтак підстави для висновку про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме інтересам ОСОБА_2 – відсутні. 
Зазначені обставини стороною апелянта не спростовано.
Колегія суддів вважає, що саме по собі посилання у висновку на можливість та доцільність заявника бути опікуном не дає підстав для висновку про його обґрунтованість.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що наявність у заявника статусу військовозобов`язаної особи не є підставою для відмови у призначення його опікуном є необґрунтованими. Матеріали справи не містять даних про те, що на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Долинської міської ради був представник ТЦК. Такі твердження спростовуються витягом з протоколу засіданні від 05 грудня 2025 року (а.с. 131-133).
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відсутність порушення заявником військового обліку не слугує доказом обґрунтованості висновку органу опіки та піклування щодо призначення саме заявника опікуном ОСОБА_2 .
Судом першої інстанції правильно встановлено, що окрім заявника ОСОБА_1 , у недієздатного ОСОБА_2 є інші близькі родичі, зокрема: рідна сестра ОСОБА_4 , 1978 року народження та рідний брат ОСОБА_5 , 1974 року народження. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ті обставини, що зазначені особи проживають окремо від недієздатного брата, мають на утриманні неповнолітніх дітей чи здійснюють догляд за іншими особами, самі по собі не виключають можливості виконання ними обов`язків опікуна. Крім того, судом не встановлено жодних інших об`єктивних перешкод для здійснення ними опікунства.
Таким чином, ухвала суду в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 постановлена з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Оскільки в задоволенні заяви про призначення заявника опікуном, суд відмовив, а опікун недієздатного ОСОБА_2 , його мати – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, тому обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово слід покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної особив особі виконавчого комітету Долинської міської ради, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.
Зазначена обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити, та до встановлення опіки та призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 здійснення опіки над ним покласти на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Долинської міської ради.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи що судом не було вирішено питання про покладення обов`язку здійснення опіки над недієздатним на орган опіки та піклування, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду змінити.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Долинського районного суду від 05 березня 2026 року змінити.
До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 здійснення опіки над ним покласти на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Долинської міської ради.
В решті ухвалу суду залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 червня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        В. А. Девляшевський 
В. М. Луганська