УХВАЛА

29 квітня 2026 року 
м. Київ
cправа № 904/703/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О. А. - головуючий, Бакуліна С. В., Баранець О. М.,
розглянувши заяву  ОСОБА_1 
про відвід суддів Кролевець О. А та Баранця О. М. від розгляду справи № 904/703/23
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 (головуючий суддя - Дармін М. О., судді - Мороз В. Ф., Чус О. В.)
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 (суддя - Ніколенко М. О.)
у справі № 904/703/23
за позовом ОСОБА_1 
до Садівничого товариства "Тягинка"
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Садівничого товариства "Тягинка", в якому просив:
- визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів членів Садівничого товариства "Тягинка", які оформлені протоколом від 08.10.2021 № 1-1;
- визнати недійсними рішення зборів членів правління Садівничого товариства "Тягинка", які оформлені протоколом від 19.03.2022 № 7;
- зобов`язати Садівниче товариство "Тягинка" підключити ділянку № 122, яка належить ОСОБА_1 , до електроенергії, питної та поливної води.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 відмовлено у задоволенні позову.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 скасовано, та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано частково недійсним рішення правління Садівничого товариства "Тягинка" від 19.03.2022 в частині рішення про виключення із членів Садівничого товариства "Тягинка" ОСОБА_1 та відключення від електропостачання, питної та поливної води належної йому земельної ділянки за № 122. Зобов`язано СТ "Тягинка" підключити земельну ділянку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 до електропостачання, питної та поливної води. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 28.08.2025 (у складі колегії суддів Кролевець О. А. - головуючий, судді - Баранець О. М., Студенець В. І.) касаційну скаргу Садівничого товариства "Тягинка" задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025 (в частині задоволення позовних вимог) і додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі № 904/703/23 скасовано. Справу № 904/703/23 у скасованій частині передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
10.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № 904/703/23.
Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі №904/703/23. Призначено розгляд справи у судовому засіданні на 06.06.2026 об 11:00 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
27.04.2026 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Кролевець О. А та Баранця О. М. від розгляду справи № 904/703/23, яка мотивована тим, що 28.08.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Кролевець О. А. - головуючий, Баранець О. М., Студенець В. І. розглянули касаційну скаргу Садівничого товариства "Тягинка" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2025 у цій справі. В лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № 904/703/23. Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2026 у цій справі у складі колегії суддів Кролевець О. А. - головуючий, Баранець О. М., Мамалуй О. О. відкрито касаційне провадження. Однак за твердженнями заявника повторна участь суддів Касаційного господарського суду Кролевець О. А. - головуючий і Баранця О. М. у розгляді цієї справи є незаконною.
У зв`язку із днями відпочинку судді Мамалуя О. О., склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026.
Так, згідно зазначеного протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026, справу № 904/703/23 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Кролевець О. А. - головуючий, Бакуліна С. В, Баранець О. М.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кролевець О. А та Баранця О. М. від розгляду справи № 904/703/23, Верховний Суд дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:
1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;
3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;
5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Відповідно до частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.
З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.
У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Суд звертає увагу, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними й допустимими доказами.
У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).
Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
Стосовно доводів заявника про неналежність визначення складу суду у зв`язку з переданням справи на розгляд суддям, які брали участь в попередньому касаційному розгляді справи, Суд зазначає таке.
За положеннями частин першої-третьої статті 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).
Згідно з частиною одинадцятою статті 6 цього Кодексу несанкціоноване втручання в роботу Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та в автоматизований розподіл справ між суддями тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.
За приписами частини восьмої статті 32 Господарського процесуального кодексу України суддею-доповідачем та головуючим суддею в колегії є суддя, визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою при автоматизованому розподілі справ.
Частиною тринадцятою статті 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає випадки, за яких виключається можливість повторної участі судді у розгляді справи. Зокрема відповідною нормою передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.
Поряд з цим слід зазначити, що правовою підставою визначення складу суду в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду є Господарський процесуальний кодекс України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 (надалі - Положення про автоматизовану систему документообігу суду), Засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджені постановою Пленуму Верховного Суду від 21.03.2025 № 7 (надалі - Засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді) та Особливості визначення складу суду в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, затверджені рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.03.2025 № 6 (надалі - Особливості визначення складу суду в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду).
Постановою Пленуму Верховного Суду від 21.03.2025 № 7 затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, що введені в дію з 01.04.2025.
Згідно із приписами пункту 1.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, збори суддів касаційного суду для забезпечення здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зокрема, визначають особливості застосування Положення відповідними касаційними судами з урахуванням положень процесуального законодавства.
Частиною другою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.
За приписами підпункту 2.3.2. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.
Згідно з положеннями підпункту 1 пункту 4 Особливостей визначення складу суду в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду касаційні скарги (апеляційні скарги), що надійшли до Касаційного господарського суду після визначення судді-доповідача у цій справі, у тому числі після направлення справи для продовження розгляду судом нижчої інстанції, підлягають передачі раніше визначеному для розгляду конкретної справи складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів (три і більше суддів), крім випадків надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції.
У підпункті 2.3.39.7. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду визначено, що передача судової справи раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться щодо касаційних скарг (в тому числі й тих, які подані в рамках однієї справи, але на різні судові рішення), які надійшли до суду касаційної інстанції після визначення судді-доповідача у цій судовій справі якщо провадження не закінчено.
У пункті 3.5. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, закріплено, що у судовій справі, що надійшла до касаційного суду як суду касаційної інстанції після нового її розгляду судом нижчої інстанції, АСДС визначає суддю-доповідача між усіма суддями відповідного касаційного суду з урахуванням спеціалізації (за наявності) в загальному порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами, якщо інше не встановлено зборами суддів.
Таким чином, з аналізу положень внутрішньоорганізаційних актів, що визначають порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, що вони не встановлюють жодних обмежень щодо формування складу суду у справі, що надійшла до касаційного суду як суду касаційної інстанції після нового її розгляду судом нижчої інстанції. Навпаки, їх зміст прямо передбачає правило, відповідно до якого у випадку, якщо судова справа надійшла до касаційного суду як суду касаційної інстанції після нового її розгляду судом нижчої інстанції, АСДС визначає суддю-доповідача між усіма суддями відповідного касаційного суду з урахуванням спеціалізації (за наявності) в загальному порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами.
Суд зазначає, що 13.02.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2026 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № 904/703/23.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2026 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/703/23 було визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі: Кролевець О. А. - головуючий суддя, Баранець О. М., Мамалуй О. О.
При цьому, згідно інформації, що міститься в зазначеному протоколі автоматизованого розподілу, розподіл судової справи № 904/703/23 здійснювався серед суддів Касаційного господарського суду: Кондратової І. Д., Вронської Г. О., Кібенко О. Р., Мамалуя О. О., Кролевець О. А., Бакуліної С. В., Баранця О. М. та Губенко Н. М.
Тобто визначення колегії суддів Касаційного господарського суду ля розгляду справи № 904/703/23 було здійснене між усіма суддями касаційного господарського суду з урахуванням їх спеціалізації в загальному порядку.
У зв`язку з цим формування складу колегії суддів для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 шляхом передання справи на автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі протоколу від 13.02.2026 відповідає встановленим правовим підставам визначення складу суду у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.
Таким чином, доводи скаржника про неправомірність формування складу колегії суддів не знайшли підтвердження та є недоведеними, оскільки передання справи на автоматизований розподіл здійснено у спосіб, прямо передбачений нормативним регулюванням, що виключає можливість довільності чи упередженості у визначенні складу суду.
Оцінивши доводи, наведені у заяві про відвід суддів Кролевець О. А. та Баранця О. М. від розгляду справи № 904/703/23, та враховуючи приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід не ґрунтується на визначених законом підставах і є необґрунтованим.
За змістом частин першої-третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
З огляду на обставини подання відповідного відводу, Суд вважає за необхідне відповідно до частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України передати матеріали справи № 904/703/23 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви у порядку, встановленою частиною першою статті 32 цього Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Кролевець О. А. та Баранця О. М. від розгляду справи № 904/703/23 визнати необґрунтованою.
2. Матеріали справи № 904/703/23 передати на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кролевець О. А. та Баранця О. М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді С. В. Бакуліна

О. М. Баранець