П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/7626/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
26 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд:
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 рівноцінної грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із грошового забезпечення, нарахованого за період з 29.01.2020 року по день звільнення на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/33827/22.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 рівноцінну грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із грошового забезпечення, нарахованого за період з 29.01.2020 року по день звільнення на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/33827/22.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що положеннями статті 165 Податкового кодексу України не встановлено звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб щодо виплати доходів в якості стягнення заборгованості за судовим рішенням.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.11.2021 року № 292 звільнена з військової служби та виключена зі списків особового складу з 17.11.2021 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/33827/22 зобов`язано відповідача з 29.01.2020 року по 17.11.2021 року включно здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 ..
В березні 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із запитом, в якому просив надати інформацію про утриманий з виплаченого позивачу грошового забезпечення податок з доходів фізичних осіб та виплатити компенсацію такого податку.
Листом від 04.04.2024 №5311 Військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність підстав виплати рівноцінної компенсації утриманих сум податку з доходів фізичних осіб з виплачених коштів.
Позивач вважає, що відповідач протиправно утримав із нарахованого грошового забезпечення податок з доходів фізичних осіб, не здійснивши виплату позивачу рівноцінної компенсації такого податку, а тому звернулася з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації утриманого податку на доходи фізичних осіб.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ст.9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Згідно із п.22 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМ України №44 від 15.01.2004 (Порядок №44) грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Відповідно до вимог п. 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Встановлено, що на виконання рішення суду позивачу було виплачено грошове забезпечення без компенсації утриманого податку на доходи фізичних осіб.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та виплати позивачу компенсації утриманого податку на доходи фізичних осіб.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Сушко О.О.