Справа № 148/2664/25 
Провадження №2/148/194/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

15 квітня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області
в складі: головуючого судді Саламахи О.В., 
за участю секретаря Семенової М.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитини, - 
В С Т А Н О В И В: 
Представник позивача від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.10.2010 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис № 29. 
За період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем.
Заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.12.2021 № 147/1071/21 їх шлюб розірвано. 
Відповідно до рішення обласної лікувально-консультативної комісії № 178, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на синдром Елерса-Данлока, Q 65.8 Двобічна "Coxa valga", С-подібний, лівобічний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта; Плоско-вальгусна деформація стоп з стійким порушенням функцій опорно-рухового апарату; Міопія слабкого ступеню обох очей; Вторинна кардіопатія. 
Також, перелік вищевказаних хвороб, синдромів та діагнозів встановлений у медичному висновку № 13 від 15.03.2024, яким надано право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів, який дійсний до 02.11.2027, тобто до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда від 07.04.2023, ОСОБА_3 перебуває на інвалідності 4 роки (із 28.02.2019). Клініко-функціональних діагноз та код за МКХ-10: М 16.2. Двобічний диспластичний коксартроз; Q 79.6. Синдром Елерса-Данло; Q 65.8. Двобічна соxa valga; Зі стійким помірним порушенням функцій М 41.1, М 21.4. Дана програма визначає цілий комплекс заходів, спрямованих на відновлення життєдіяльності, соціально-побутового стану, а саме: санаторно-курортне лікування, відновна терапія, профілактичні заходи, фізіотерапевтичні процедури, лікувальні масаж, фізкультура, ортопедичних виробів, взуття, спеціальне покращене харчування, вітаміни груп А, В, С, омега, 3 та багато інших спеціальних дій та заходів. 
Представник позивачки зазначає, що відповідач добровільно коштів на фінансування додаткових витрат на дитину, що спричинені її хворобами та інвалідністю не надає, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 додаткові витрати, що викликані особливими обставинами на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, до досягнення донькою повноліття та стягнути всі судові витрати.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивачки про підтримання позовних вимог та про проведення розгляду справи за їх відсутності.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивачка несе чи може нести додаткові витрати на утримання дитини, відсутні відомості з чого саме складаються додаткові витрати в разі їх понесення. Також, представник відповідача зазначає, що відповідач є платником аліментів, які покривають базові витрати на дитину. Крім того, дитина має захворювання та відповідно до довідки управління соціального захисту населення № 744 від 22.10.2025 вона отримувала державну допомогу. Відповідач є пенсіонером, а також хворіє та знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювання та у зв`язку з чим, відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, а також не визнає вимоги щодо стягнення понесених судових витрат.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видного повторно 05.10.2021 Тростянецьким відділом ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6).
Заочним рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.12.2021, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 13, 14).
Згідно копії Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/014687619 від 07.10.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Відповідно до копії довідки Кирнасівського старостинського округу Тульчинської міської ради № 1717 від 03.10.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із донькою ОСОБА_3 , та матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 8).
Згідно копії рішення обласної лікувально-консультативної комісії № 178, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на синдром Елерса-Данлока, Q 65.8 Двобічна "Coxa valga", С-подібний, лівобічний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта; Плоско-вальгусна деформація стоп з стійким порушенням функцій опорно-рухового апарату; Міопія слабкого ступеню обох очей; Вторинна кардіопатія. Рекомендації по реабілітації – виконання індивідуальної програми реабілітації від 07.04.2023 по 07.04.2025 (а.с. 9)
Відповідно до медичного висновку № 13 про дитину інваліда віком до 18 років від 15.03.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на синдром Елерса-Данлока, Q 65.8 Двобічна "Coxa valga", С-подібний, лівобічний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта; Плоско-вальгусна деформація стоп з стійким порушенням функцій опорно-рухового апарату; Міопія слабкого ступеню обох очей; Вторинна кардіопатія. Висновок дійсний до 02.11.2027 (а.с. 10).
Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда № 11, що 07.04.2023 видана лікарсько-консультативною комісією КНП «Тульчинський ЦПМСД» Тульчинської міської ради, ОСОБА_3 перебуває на інвалідності 4 роки (із 28.02.2019) (а.с. 11, 12).
Відповідно до інформації ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0902-7/32371 від 28.03.2026, яка надана на виконання ухвали суду від 19.02.2026, станом на 26.03.2026 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області як одержувач пенсії не перебуває, пенсію не отримує та інших соціальних виплат не проводилось (а.с. 55).
Згідно довідки Кирнасівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Тульчинський ЦПМСД» Тульчинської міської ради від 23.12.2025, ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювання (а.с. 62).
Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3288, у ОСОБА_2 наявні ряд захворювань (а.с. 63), згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , останній є пенсіонером (а.с. 65), учасником бойових дій (а.с. 67), відповідно до довідки про доходи № 9550525027802505 від 29.12.2025, його доходи (пенсія) за 2025 рік складають 66196 грн (а.с. 66).
Згідно довідки управління соціального захисту населення № 744 від 22.10.2025, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації та одержував допомогу згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» на доньку ОСОБА_3 з 12.03.2019 по 14.03.2024. Станом на 30.06.2025 у відділі з питань призначення та виплати державних соціальних допомог № 1 м. Тульчин управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Наконечний В.С. ніяких видів допомог не отримує (а.с. 68).
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 17.11.2025, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 69-72). 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Частиною першою ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Аналізуючи ст. 185 СК України, можливо дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.
До особливих обставин законодавцем відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у зв`язку із її тяжкою хворобою. 
Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково, відповідно до постанови Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі №6-1489цс17.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно позовних вимог представником позивачки зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на ряд захворювань, про що свідчить медична документація: рішення обласної лікувально-консультативної комісії № 178 (а.с. 9), медичний висновок № 13 про дитину інваліда віком до 18 років від 15.03.2024 (а.с. 10) та індивідуальну програму реабілітації дитини інваліда № 11 від 07.04.2023 (а.с. 11, 12), однак, до матеріалів справи не долучено жодних фінансових документів, які б свідчили про понесення додаткових витрат позивачкою або визначали їх точний розмір.
Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Керуючись 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 8, 150, 185 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитини - відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: