Справа № 297/529/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: 
головуючого ІЛЬТЬО І. І., 
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 , звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовом до Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті він залишив заповіт від 27.06.2003 року в якому земельну ділянку за державним актом на право приватної власності на землю серії II-ЗК №026017 від 27.04.2000 року заповів позивачу. Під час збору документі для оформлення спадщини після смерті батька позивач виявила, що згідного свідоцтва про народження її батька звали « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу), однак згідно свідоцтва про смерть від 02.11.2004 року серії НОМЕР_2 , державного акту серії ІІ-ЗК №026017 від 27.04.2000 року та заповіту від 27.06.2003 року батька записали як « ОСОБА_3 ».
Окрім того, позивач на даний час володіє тільки копією державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗК №026017 від 27.04.2000. Оригінал акту позивач на даний час не може віднайти. Також на копії державного акту серії II-ЗК №026017 від 27.04.2000 міститься надпис про кадастровий номер 2120480400:03:000:0005, однак 14.10.2024 було сформовану земельну ділянку, яка зазначена у державному акті, та присвоєно інший кадастровий номер - 2120480400:03:000:0104.
Враховуючи вказані фактичні обставини та безперечне право позивача на спадкове
майно єдиним способом поновлення прав позивача є судовий захист.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності та призначено до підготовчого судового засідання. 
Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась. При цьому, згідно поданої заяви просила провести розгляд справи без її участі. 
Представник Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. 
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про Смерть Серії НОМЕР_3 від 02.11.2004 року помер батько позивачки ОСОБА_3 . 
Згідно Заповіту НОМЕР_4 , зареєстрованого в реєстрі №1130 від 27.06.2003 року встановлено, що ОСОБА_3 заповів позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку площею 2.38 га, що розташована на території Батрадівської сільської ради і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить йому на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №026017, виданого 257.04.2000 року Батрадівською сільською радою, згідно рішення 7 сесії 23 скликання від 03.03.2000 року. 
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК №026017 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 2120480400:03:000:0005 належить ОСОБА_3 на підставі рішення 7  сесії 23 скликання від 03.03.2000 року Батрадівської сільської ради.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачка звернувся до нотаріуса Овдійчук О.Ю. Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відповідно до листа №212/01-16 від 01.07.2025 рокувідмовила позивачці. 
Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оцінивши всі наявні у справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є взаємопов`язаними, логічними, послідовними і такими, що підтверджують один одного.
За змістом статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо таке право не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Застосування цієї норми можливе і в тих випадках, коли спадкоємець не може оформити спадщину нотаріально через відсутність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця, але факт належності майна спадкодавцю підтверджений належними доказами. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. За правилами статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і диспозитивності, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до статей 263–265 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи. 
Ч.1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). 
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). 
Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, відповідає обраному способу захисту та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1268, 1296 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 263–265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2120480400:03:000:0104 площею 2, 3760 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №026017 від 27.04.2000 року. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. 

Суддя	  	Іван ІЛЬТЬО