Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 р. Справа № 520/8922/26 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 16.05.2026, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області як правонаступника Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів трудової діяльності, а саме: періоду з 14.09.1992 по 10.08.1995 (2 роки 10 місяців 27 днів) — робота у Дзержинському Продторзі / АТЗТ «Берізка-92»; періоду з 01.03.2000 по 02.02.2004 (3 роки 11 місяців 2 дні) — робота у ЗАК «Райплодоовощі»; періоду з 15.12.1999 по 15.02.2000 (2 місяці) — робота в ОРП «Дари природи» (як частина періоду 01.07.1996 – 25.02.2000 за записами № 17, № 18 трудової книжки), — у невжитті заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду поданих документів, нерозгляді даних Реєстру застрахованих осіб (Форми ОК-5) щодо страхувальника ЗАК «Райплодоовощі» та самостійного витребування додаткових відомостей.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 зазначені періоди трудової діяльності загальною тривалістю 6 років 9 місяців 29 днів.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого страхового стажу з дня призначення пенсії.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за весь минулий період з дня призначення пенсії з урахуванням проведених індексацій, відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ УПФУ в Харківській області протиправно не зараховано до страхового стажу періодів роботи трудової діяльності, а саме: періоду з 14.09.1992 по 10.08.1995 (2 роки 10 місяців 27 днів) — робота у Дзержинському Продторзі / АТЗТ «Берізка-92»; періоду з 01.03.2000 по 02.02.2004 (3 роки 11 місяців 2 дні) — робота у ЗАК «Райплодоовощі»; періоду з 15.12.1999 по 15.02.2000 (2 місяці) — робота в ОРП «Дари природи» (як частина періоду 01.07.1996 – 25.02.2000 за записами № 17, № 18 трудової книжки).
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 09.07.2019 року.
За поданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи за трудової книжкою, а саме: 14.09.1992р. по 10.08.1995р. (2 роки 10 місяців 27 днів) - в записі про прийом на роботу назва роботодавця не відповідає назві на печатці; 01.03.2000р. по 01.02.2001р. (11 місяців) - в записі про звільнення нечітко написано дату звільнення (2001 рік чи 2004 рік); 15.12.1999р. по 15.02.2000р. (2 місяці) - в трудовій книжці запис відсутній. Крім того, цей період роботи перетинається з періодом роботи з 01.07.1996р. по 25.02.2000р. в ОРП «Дарк природи» згідно з записами №№ 17, 18 в трудовій книжці.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 09.07.2019 року за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що підтверджено рішенням Київського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова №204750004274 від 17.10.2019 та підтверджено представником пенсійного органу у відзиві на позов.
Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 204750004274 про перерахунок пенсії, з 01.03.2026 позивачу проведено індексацію пенсії (масовий) (а.с. 14).
За матеріалами пенсійної справи, страховий стаж позивача визначено як 33 роки 6 місяців 20 днів, коефіцієнт стажу — 0,33500, середньомісячний заробіток — 13 957,98 грн., розмір пенсії за віком (ст. 27) — 4 675,92 грн. (13957,98 * 0,33500).
Зміст позову та доданих до нього документів свідчить, що фактично позивач не погоджується з тим, що відповідачем не зараховано до його страхового стажу періодів роботи з 14.09.1992 по 10.08.1995 (2 роки 10 місяців 27 днів) — робота у Дзержинському Продторзі / АТЗТ «Берізка-92»; періоду з 01.03.2000 по 02.02.2004 (3 роки 11 місяців 2 дні) — робота у ЗАК «Райплодоовощі»; періоду з 15.12.1999 по 15.02.2000 (2 місяці) — робота в ОРП «Дари природи».
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.
По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення (частини 1 статті 44 Закону).
Згідно частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 від 14.10.1975 року (а.с. 6 - 13).
З 14.09.1992 по 10.08.1995 позивач працював вантажником в АТЗТ «Берізка-92», з 15.12.1999 по 15.02.2000 працював в ОРП «Дари природи», з 01.03.2000 по 02.02.2004 працював в ЗАК «Райплодоовоч».
В прохальній частині позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області як правонаступника Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів трудової діяльності, а саме: періоду з 14.09.1992 по 10.08.1995 (2 роки 10 місяців 27 днів) — робота у Дзержинському Продторзі / АТЗТ «Берізка-92»; періоду з 01.03.2000 по 02.02.2004 (3 роки 11 місяців 2 дні) — робота у ЗАК «Райплодоовощі»; періоду з 15.12.1999 по 15.02.2000 (2 місяці) — робота в ОРП «Дари природи».
Згідно інформації по пенсійній справі позивача, страховий стаж позивача складає 33 роки 6 місяців 20 днів, який включає, в тому числі, період з 01.01.2003 по 02.02.2004.
Отже, спірними періодами, які не зараховані пенсійним органом до страхового стажу позивача, є:
- з 14.09.1992 по 10.08.1995 
- з 16.12.1999 по 15.02.2000 
- з 01.03.2000 по 31.12.2002.
У відзиві на позов представник пенсійного органу зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано відповідні періоди роботи, оскільки у пенсійного виникли питання до записів трудової книжки позивача (в записі про прийом на роботу назва роботодавця не відповідає назві на печатці; в записі про звільнення нечітко написано дату звільнення).
Суд не погоджується з такими твердженнями пенсійного органу, з огляду на наступне.
Статтею 62 Закону № Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи відповідач посилався на наявність у трудовій книжці виправлень в записі про звільнення з роботи.
Суд звертає увагу, що недоліки не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.
Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.
Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, а також від 17.01.2023 року у справі №392/1357/17, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Як указав Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці чи не зазначення підстави звільнення у трудовій книжці може бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів чи не зазначення підстави звільнення у трудовій книжці.
Окрім цього, відповідачем не вказано жодних підстав, за яких оформлення записів у трудовій книжці робить їх недійсними або сумнівними.
Таким чином, оскільки судом не встановлено недостовірності або неточності вказаних записів, зазначене не може бути підставою для не зарахування спірних періодів роботи позивача до її страхового стажу.
При цьому, позивач не повинен нести відповідальність у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за неточності в трудовій книжці, в тому числі, за незазначення в трудовій книжці записів, підписів, оскільки остання заповнюється виключно роботодавцем, а не самим працівником.
Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.
Тобто, у разі виникнення сумнівів щодо правомірності видачі документів або наявності у них неточностей чи неповної інформації, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки таких документів та відповідно встановлення необхідної інформації, зокрема щодо трудового стажу осіб, які звертаються із заявами про призначення пенсії.
Проте, матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача, зокрема, щодо спірних періодів.
Зважаючи, що пенсійним органом зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.2003 по 02.02.2004, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій пенсійного органу та зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи з 14.09.1992 по 10.08.1995 на посаді вантажника в АТЗТ «Берізка-92», з 16.12.1999 по 15.02.2000 в ОРП «Дари природи», з 01.03.2000 по 31.12.2002 в ЗАК «Райплодоовоч».
В прохальній частині позову позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого страхового стажу з дня призначення пенсії.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за весь минулий період з дня призначення пенсії з урахуванням проведених індексацій, відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З приводу строку звернення до суду з даним позовом, слід зазначити наступне.
Так, згідно з частинами першою-другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 09.07.2019 року за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що підтверджено рішенням Київського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова №204750004274 від 17.10.2019.
Таким чином, про виплату пенсії, яка є щомісячним платежем, та не зарахування до страхового стажу спірних переводів роботи, та відповідно порушення своїх прав позивач мав дізнатись, отримуючи таку виплату за відповідний місяць, тобто 2019 році.
Натомість, позивач звернувся до суду з цим позовом подавши його через систему "Електронний суд" 14.04.2026.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням зарахованого страхового стажу, починаючи з 14.10.2025, здійснивши виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Вказану позицію підтримано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року по справі №520/24909/23.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Клопотання представника позивача про витребування додаткових документів не підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності дали змогу в повній мірі встановити обставини справи, що входять до предмету доказування.
Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України у розмірі 1064,96 грн. (з урахуванням застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подачу позову через систему "Електронний суд").
При цьому, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.09.1992 по 10.08.1995 на посаді вантажника в АТЗТ «Берізка-92», з 16.12.1999 по 15.02.2000 в ОРП «Дари природи», з 01.03.2000 по 31.12.2002 в ЗАК «Райплодоовоч».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 14.09.1992 по 10.08.1995 на посаді вантажника в АТЗТ «Берізка-92», з 16.12.1999 по 15.02.2000 в ОРП «Дари природи», з 01.03.2000 по 31.12.2002 в ЗАК «Райплодоовоч» згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.10.1975 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням зарахованого страхового стажу, починаючи з 14.10.2025, здійснивши виплату з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням проведеної індексації пенсії. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням зарахованого страхового стажу, з 09.07.2019 року по 13.10.2025 - залишити без розгляду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.